SKOGSVARDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT I915. H. 4. 



Synpunkter rörande Lappmarkens utsyningfslag. 



Svaromål till byråchefen friherre Tu, Hermelin och jägmäbtare E. IIammarstk.xnd. 



Jag har att bemöta tvenne uppsatser införda i denna tidskrift, den ena 

 skriven av baron Hermelin, den andra av jägmästare Hammarstrand. 



Baron Hermelin redogör för de skäl, som orsakat Domänstyrelsens avslag 

 på min ansökan att få å myr och försumpad mark genom extra utsyning ut- 

 stämplad sådan skog, som, när dessa marker torrlagts och reaktionen börjar, 

 hindrar underskogens utveckling, och förklarar till en början, att vi på myr 

 hava rätt till sådan utsyning. Detta är en sanning med modifikation. A myr 

 äga vi rätt till sådan stämpling, dock endast inom och i omedelbar närhet 

 av treårshygget. Rätten är sålunda i hög grad inskränkt, och därför begärde 

 jag en utvidgning därav. 



Baron H. anför Aidare, att han anvisat mig en utväg, som jag borde an- 

 vända, nämligen att låta taxera, beskriva och anmäla alla de utdikade, för- 

 sumpade marker, som ligga inom varje hemman, vilken uppgift sedermera 

 skulle kontrolleras av någon statens tjänsteman; och förklarar han därjämte, 

 att som jag ej älskar förmynderskap, har jag ej velat acceptera denna hans 

 fingervisning. Tyvärr är det ej så. Orsakerna äro helt andra. Vid finger- 

 visningen var det villkoret fäst, att den allenast gällde sädana skogar, be- 

 träffande vilka särskild avverkningsförhöjning icke bestämts. Härmed har 

 baron H. från sitt medgivande undantagit alla våra indelta skogar, ty på ett enda 

 imdantag när hava alla dessa erhållit förhöjning. Emellertid är det endast å 

 dessa skogar, som vi dikat; de oindelta skogarna hava däremot, med ett par 

 undantag, icke dikats för skogsbörd, och kunna vi följaktligen icke visa reak- 

 tion å dem. Förslaget saknar sålunda varje realitetsvärde. 



Emellertid visste baron Hermelin att arealen av våra indelta skogar är nog 

 så betydande, att myr och försumpad skogsmark å dem i genomsnitt utgöra 

 c:a 43 % av arealen och att vi, för att få den mycket omtalade förhöjningen 

 av utsyningen^ gått in på att utdika dessa sankmarker. Och han borde hava 

 vetat att, även om man använder allt folk, som finnes att tillgå, så kan ut- 

 dikning af så omfattande sankmarker ej ske på kortare tid än 30 — 40 år 

 samt att vi därför för att behålla förhöjningen måste koncentrera dikningarna 

 på de indelta skogarna. Jag tog därför ej hans förslag på allvar utan ansåg 

 det tillkommet för att bevara skenet. Och så ser jag saken ännu, ty det 

 förefaller otänkbart, att baron H. icke satt sig in i ovannämnda förhållanden. 

 Har han icke gjort detta, så framgår därav med full tydlighet, huru olämp- 

 ligt det är att Domänstyrelsen är förmyndare för enskilda skogar. 



^ Den utgör i medeltal 41 % för Mo och Domsjö Aktiebolag och 34 % för Gideå och 

 Husums Aktiebolag. 



