364 K. FÖRSÄKRINGSINSPEKTIONENS FÖRSLAG 



All skog inom de icke undantagna områdena bör vara törsäkringspliktig, 

 alltså även statens och övriga allmänna skogar. 



Visserligen förefinnes ej något behov tör staten att försäkra sina skogar. 

 Men då staten äger ungefär ^/^ av all skogsmark, är det av stor betydelse 

 för skogsförsäkringen, om statens skogar ingå i denna. Detta innebär icke 

 någon uppoffring å statens sida utan fastmer även för staten fördelen av en 

 utjämning av de kostnader skogseldar åstadkomma. 



2) För den obligatoriska försäkringen måste genomsnittspremier användas. 

 Att rätta premiesatsen efter brandrisken, såsom man måste göra vid frivillig 

 försäkring, skulle medföra alltför komplicerad förvaltning och stora kostnader. 



Dock torde det ej vara lämpligt att använda samma premier i hela riket. 

 Åtminstone torde det, med hänsyn till skogsmarkens i genomsnitt mindre av- 

 kastningsförmåga i de nordliga delarna av landet, visa sig nödvändigt att be- 

 stämma olika premier å ena sidan för Norrland utom Gävleborgs län, å andra 

 sidan för Gävleborgs län, Svealand och Götaland. 



3) Om man antager, att brandsannolikheten i genomsnitt är i °/oo, alltså högre 

 än den ovan efter erfarenheten från statens skogar beräknade (3/^ °/oo)) ^^ 

 kan man uppskatta den avgift, som motsvarar de förmåner försäkringen, en- 

 ligt vad nedan sägs, avser att giva, till 



inom norra försäkringsområdet 2 öre per har produktiv skogsmark, 



inom södra försäkringsområdet 3 öre per har produktiv skogsmark. 



Att premien i det norra området kunnat sättas lägre än i det södra beror 

 därpå, att skogsbeståndet och skogshanteringen äro sådana, att de ersättningar 

 som i genomsnitt beräknas utgå enligt de nedan angivna reglerna bliva lägre 

 i det förra området än i det senare. 



Det bör åligga skogsägaren att själv deklarera, hur stor areal skogsmark 

 han äger, varvid hagmark och beständig kalmark icke medräknas. Sådan 

 deklaratiosplikt lära även kommunalskattekommitterade komma att föreslå för 

 fastighetstaxeringens skull. 



Dessa avgifter uppgå sammanlagt till ungefär 440,000 kronor per år. 



4) Genom den obligatoriska försäkringen är all skog försäkrad för 50 kr. 

 per har 



Efter inträffad brand bestämmes brandskadans storlek i procent av den 

 skadade skogens värde före branden. 



Skadeersättningen utgår med samma procent dM försäkringssumman 50 kr. 

 per har eller, i det fall att skogens värde före branden befinnes hava varit 

 lägre än 50 kr. per har, av skogens värde före branden. 



Vid bestämmande av den procent skadan utgör av skogens värde före 

 branden, skall hänsyn tagas icke blott till skogens avvärkningsvärde utan 

 även till dess tillväxtvärde. 



För att förenkla skaderegleringsarbetet böra tabeller uppgöras över hur stor 

 procent tillväxtvärdet skall anses utgöra av hela skogsvärdet, d. v. s. av av- 

 verkningsvärde och tillväxtvärde tillsammantagna. Dessa tabeller bliva olika 

 efter skogsmarkens beskaffenhet och avsättningsförhållandena. Som exempel 

 må följande anföras. 



