TILI, OHLIGATORISK SKOGSBRANDFÖRSÄKRING I STATSANSTALT. 367 



Denna bör överlämnas åt de enskilda försäkringsanstalterna, varvid likväl 

 staten bör stödja den genom att i stor utsträckning bevilja ätertorsäkring. 



Därigenom att staten har den obligatoriska försäkringen, har den möjlighet 

 att bjuda återförsäkring av den frivilliga försäkringen efter en billigare tariff 

 än eljest vore möjligt. Om staten för billiga fasta premier övertager t. ex. 

 intill 80 % av varje frivillig försäkring, synes det vara att vänta, att enskilda 

 brandförsäkringsbolag, särskilt läns- och större häradsbolag, skola intressera 

 sig för att bjuda sina delägare tillfälle till frivillig skogsbrandförsäkring. 



Därigenom att staten endast såsom återförsäkrare tager befattning med den 

 frivilliga skogsbrandförsäkringen, slijiper staten ifrån i)remieui)])börden och 

 överhuvud taget från varje förhandling med försäkringstagare annat än vid 

 skaderegleringarna. På sä vis behöver ej heller statens hjälj) åt den frivilliga 

 försäkringen medföra någon större förvaltningsapparat. 



Vid mindre skador kan staten överlåta regleringen åt den enskilda anstalten. 

 På så sätt slipper staten ifrån régleringsarbetet även för en del av den 

 obligatoriska försäkringens skador, nämligen de mindre skadorna å skog, som 

 även är frivilligt försäkrad. Vid större skador måste statens värderingsman 

 deltaga i bestämmandet av den ersättning, som den frivilliga för.säkringen 

 skall medföra. Men detta innebär icke någon större ökning av hans arbete, 

 enär han i allt fall skall reglera skadan för den obligatoriska försäkringen. 



På grund av vad som ovan anförts, (inner försäkringsinsj)ektionen det sanno- 

 likt, att skogsbrandförsäkringen kan ordnas endast genom införande av obliga- 

 torisk försäkring i en statsanstalt. Då detta försvåras, om en enskild skogs- 

 brandiörsäkringsanstalt erhållit koncession och börjat sin verksamhet, hemstäl- 

 ler försäkringsinspektionen, under förutsättning att en utredning av statens 

 ställning till skogsbrandförsäkringen snarast möjligt kommer till stånd, i under- 

 dånighet, att den föreliggande ansökningen icke för närvarande bifalles. 



Skulle Eders Kungl. Maj:t icke anse lämpligt att förordna om sådan utred- 

 ning eller finna, att frågan om det nya bolagets koncession bör avgöras utan 

 hänsyn till densamma, får försäkringsinspektionen meddela, att, sedan de 

 ändringar gjorts i bolagsordningen, som omförmälas i bifogade skrivelse från 

 stiftarna, försäkringsinspektionen icke har något att erinra mot bolagsordningen. 



Stockholm den 2 mars 1915- 



Underdånigst 



P. G. I.AURIN 



S. VON Friesen k. Martin S. Sta^x von Hoi.stein.» 



