NORSKT SKOOSHRTK. 38 I 



Det skulle föra för hingt att här skildra alla anitskogselskajiens utställningar, 

 vilka i det stora hela f. ö. voro ganska ensartade och av huvudsakligt intresse 

 för dem, som äro närmare initierade i norska skogsförhcållanden. 



Vi vilja i stället något grundligare skärskåda tvänne av de större av dessa 

 utställningar, de från Bergens och Hedemarkens amt. 



Bergens aiiitskogselskap 



åskådliggjorde resultaten av sin verksamhet huvudsakligen genom grafiska fram- 

 ställningar. Av dessa framgick bl. a., att sällskapet, som år 1901 hade an- 

 lagt c:a 800 har fredskogsfält, år 19x3 kunnat inregistrera icke mindre än 

 4,000 har dylika. Fotografier trån äldre planteringar, stamgenomskärningar 

 m. m. gåvo vid handen, att amtet gynnas av synnerligen fördelaktiga växt- 

 förhållanden. De anlagda fredskogs fälten torde därför inom 30 — -70 år komma 

 att producera avsevärda virkesmängder och de skogsägare, som upplåtit sin 

 mark för dylika, komma säkerligen icke att ångra sig. Fälten i fråga kulti- 

 veras och hägnas helt och hållet på sällskapets bekostnad (liksom i övriga 

 amt), och vederbörande markägare får endast förbinda sig att icke avverka 

 annat än efter utsyning. Han har dock rättighet att efter vissa år lösa till- 

 baka fälten efter den kostnad, sällskapet lagt ner ])å desamma. 



Att sällskapet ä\en i övrigt energiskt verkar för skogskultur framgick därav, 

 att till år 1913 inalles utdelats icke mindre än 35 mill. plantor och 900 km. 

 hägnadsmaterial. 



Av stort intresse voro de från sällskapets försöksstation utställda resultaten 

 angående tallens frösättning år 191 2, groningskurvor av barrträdsfrö från olika 

 höjder över havet m. m. 



Rörande den förstnämnda undersökningen förtjänar framhållas, att den givit 

 det, hittillsvarande erfarenhet motsägande, resultat, att tallfröets storlek växer 

 med nordlig breddgrad. Möjligt är ju, att beståndens ringa slutenhet med 

 därav följande rikligare belysning är orsaken till detta förhållande i Norge, 

 eller att lokala förhållanden spelat in vid undersökningen, som f. ö. endast 

 hänför sig till fröåret 19 12. Igångsatta ytterligare undersökningar torde emel- 

 lertid lämna svar pä dessa frågor. 



Fjällskogen och de långt norrut belägna skogarnas ringa förmåga att pro- 

 ducera dugligt frö framgick av den grafiska framställning, som återfinnes å 



En annan undersökning gällde variation å kottar, frö, plantor därav o. s. v. 

 från tallträd i olika höjdlägen vid samma breddgrad. Resultatet belyses när- 

 mare av kurvorna å fig. 14. Anmärknings^■ärd är särskilt den starka sänk- 

 ningen i gronings- och plantprocenten för 6oo:metershöjden jämförd med 

 55o:metershöjden. Tydligtvis ligger skoggränsen strax ovan förstnämnda höjd. 



Hedemarkeiis auiiskogselskap 



hade en synnerligen instruktiv och väl ordnad utställning, som gav en ut- 

 märkt inblick i detta amts alla skogliga förhållanden. Amtet ligger som be- 

 kant i jämnhöjd med Värmland och utgör ett av de skogrikare i Norge. 



* En närmare redogörelse för dessa undersökningar finnes införd i häfie 6, 19 14, Tidskr. 

 for skoghruk: ^ Furiieris fruscetiiini^- ii/idrr ngiins/ii^r liTsvi/kddr» av Oscak Hackm. 



