NORSKr SKOGSBRUK. 385 



Försäkringssällskapet ersätter skada såväl på själva skogsmarken som på 

 icke avverkningsmogen ungskog. Så länge skogen ger tillfredsställande ränta 

 på sitt värde, anses den icke vara avverkningsbar och all dylik skog kan 

 därför försäkras, dränsen är emellertid valfri och skogsägaren kan själv be- 

 stämma den dimension, • uj^p till vilken han vill försäkra. Att märka är, att 

 pä flera håll de s. k. skogvedtaegterne genom en minimidimension bestämma, 

 vad som icke får avverkas utan utsyning. Här är alltså försäkringsdimen- 

 sionen lätt funnen. För andra orter och enkannerligen till hjälp för sådana 

 smärre skogsägare, som ej hava råd till sakkunnig taxering och värdering a\ 

 sin skog, meddelar bolaget råd och upi)lysningar. 



Att sällskapets verksamhet omfattats med intresse framgår a\- försäkrings- 

 summans hastiga stegring. Yi ^9^3 ^'^^ denna 44 millioner, '/i 1914 62 

 millioner och '/jq 1914 85 millioner kronor. Detta enorma uppsving kan 

 först och främst förklaras av, att det är de stora skogsägarna, som gått i 

 spetsen och assurerat sina domäner. Första årets verksamhet visade sålunda, 

 att det i genomsnitt föll en försäkringssumma av 100,000 kronor på varje 

 medlem. 



Men sällskapet söker ej enbart genom utfärdade försäkringsbrev nå sitt mål, 

 att skydda skogsägarna mot eldens härjningar. Genom upplysningsverksamhet 

 sprides dessutom bland den stora allmänheten kännedom om de oerhörda för- 

 luster landet kan utsättas för genom ovarsamhet med eld i skog och mark. 

 Vidare verkar bolaget för införande av skogsbxrndsregkr i de härader, som 

 ännu ej infört dylika. Det egendomliga är nämligen, att »lov om inskrsenk- 

 ninger i bruk av ild i skog og mark m. v.» av 1893 och 1896 lämnar — 

 liksom en mängd lagar i Norge — resp. kommuner självbestämmanderätt, om 

 de vilja ha dylika regler eller ej. Som »reglerna» i allmänhet äro ganska 

 stränga, kan man förstå, att det på sina håll skall resas motstånd mot deras 

 införande, men å andra sidan måste det medföra en betydande glädje för 

 varje skogens vän att se sin hemtrakt skyddad genom dylika regler på grund 

 av den effektivitet, som de utan tvivel måste skänka. Som exempel på deras 

 skärpa kan anföras, att de i allmänhet ej blott innehålla bestämmelser om 

 avlönad brandchef, skyldighet för envar arbetsför att möta vid skogseld för- 

 sedd med vissa redskap o. s. v. utan jämväl rättigheter för kommunalstyrelsen 

 att anskaffa nödiga släckningsredskap samt anlägga bratidtornssYstem. 



Dylika brandtorn hava vi ju på sina håll även i Sverige. Men här är det 

 endast smärre områden, som äro bevakade. I Norge däremot skyddas redan 

 hela amt. Fandets starkt kuperade terräng underlättar visserligen anläggandet 

 av dylika torn, som oftast endast l)ehöva byggas i form av en hydda uppe 

 l)å någon fjälltopp, men redan vunnen erfarenhet av deras effektivitet samt, 

 last but not least, en viss beaktansvärd energi hos skogens representanter i 

 landet torde få anses som främsta anledningen till denna raska utbredning. 



På utställningen demonstrerades på ett förtjänstfullt sätt brandbevakningen 

 inom Hedemarkens amt såväl genom den förut omnämnda kartan upptagande 

 alla amtets brandstationer och deras observationsområden som genom de av 

 amtskogselskapet utställda bevakningskojorna. A fig. 20 synas tvenne dylika. 

 Den ena byggd i form av torn med utsikt över kringstäende skogen, den 

 andra (rakt under högsta tallen) placerad direkt ])å berget. Kojorna äro av 

 enklaste slag med endast ett rum, vilket torde vara alldeles tillfyllest för den 

 korta tid, som de under sommaren måste tagas i bruk. Kostnaden för deras 



25 Skogsvårds föreningens Tidskrift, JQIS- 



