NORSKT SKOGSBRUK. 



3«7 



llaugons li;ir\ uiuk-r lran-]H)rl. 



(len fördelen att vara lätt transportabel. Ihider körning till arbetsfältet \ilar 

 den sålunda på tvenne korta trämedar, som med lätthet avkopplas (se fig. 1 7 

 o. 18). Själva harven består av en stadig skackel, i vilken fästs en stålkniv 

 och 2 S-formade starka stålfjädrar. ( )van skackeln finnes ett handtag för 



styrningen. Enligt uppgift fun- 

 gerar harven utmärkt. Såsom 

 dess förnämsta förtjänster fram- 

 hölls, att den kan skötas a\ 

 en ensam karl, att hästen i hög 

 grad skonas genom de fjäd- 

 rande linor, som tjänstgöra som 

 drag, samt att trädrötter och 

 ris bättre avskäras, än vad 

 fallet är t. ex. med en finn- 

 P'og. 



Fortsätta vi vår promenad 



runt fältet, påträffa vi närmast 



Ihnums verks kolmilor, \isade 



i genomskärning, och ileras 



tilltalande kolkoja (tig. 19), som s\ntes hade praktisk, \irkesbesparande och 



motsvarande rimliga anspråk |)å bekvämlighet. 



Strax ovan finna vi vidare flötningsvaesenets pavillon. 

 Här hade ett flertal a\ de större flottningsföreningarna anordnat en gemen- 

 sam, synnerligen gedigen utställning, som såväl genom fotografier som ett 

 betydande antal modeller belyste flottningsverksamheten. Modellerna till mos- 

 läggningsmaskinerna höllos i gång medelst elektrisk kraft och lockade givet- 

 vis en talrik åskådarskara. 



.\v modellerna förtjänar i övrigt hanihållas den a\ länsen vid Nes, där år- 

 ligen 7 — 8 millioner stockar 

 sorteras, samt gipsmodellen a\ 

 den 2,M km. långa i berget 

 sprängda flottningstunneln vid 

 Kidet strax ovan Fredriksstad. 

 Prov ])å flottningredska]), 

 båtar, statistiska uppgifter och 

 kartor över en del större flott- 

 leder kompletterade utställnin- 

 gen . 



Framför flottningspaviljongen 

 sträckte sig den rad av tim- 

 merkojor, som synes å fig. 20. ijo. uS. 

 Denna del av skogsutställnin- 

 gen tycktes vara den, som loc- 

 kade mest åskådare. Möjligt är dock, att detta mindre var kojornas förtjänst 

 än en följd av deras ])lacering etter stråkvägen till den gamla Österdalsgärden 

 med dess kaffesurror. 



Kojorna voro dock mer än \äl värda ett besök, ty samtliga hade nyheter 

 i en eller annan detalj att bjuda pa. 



Bäst var utan tvivel den a\ Kristians amts skogselskaj) uppförda kojan, 



Ilaugens liar\ under arbelel. 

 riiiilrande draHinorna. 



