SYNPUNKTER VID SKOGSBRANDFÖRSÄKRINGSFRAGANS ORDNANDE I SVERIGE. 415 



av minst 500 försäkringstagare. Föremål för försäkring skulle vara 

 »växande skog och i skog kvarliggande avverkat virke». Premien be- 

 stämdes frän början till 2 pro mille, men nedsattes sedan till i pro mille 

 I''ör järnväg inom 50 m. från skogen förutsattes en premieökning av 40 %, 

 och därest milkolning bedreves inom området en förhöjning av 10 %, 

 samt under villkor att skogen bestod av övervägande lövskog, att den 

 genomskars av åker, äng eller minst 50 m. brett vattendrag eller var 

 skyddad av lövskogsskyddsbälten viss premierabatt intill 20 %. Endast 

 3/^ av skogsvärdet finge dock försäkras. 



För täckande av inträffad skada av större omfång, än som kunde med 

 tillgängliga medel regleras, var skyldigheten att erlägga en tillskottsavgift 

 av högst 2 gånger årspremien i försäkringsvillkoren inrymd. 



Vid skadereglering avdrages 10 % av ersättningsbeloppet, om skadan 

 inträffar första försäkringsåret, eljest 5 %. Dessa avdrag tillfalla reserv- 

 fonden. Överstiga skadorna intäkten av årspremierna, stadgade tilläggs- 

 premier och högsta medgivna tillskottet ur reservfonden, skulle de fast- 

 ställda ersättningsbeloppen nedsättas, alla i samma förhållande, och ska- 

 dorna därmed anses slutreglerade. 



Försäkringsavtalet skulle i allmänhet grunda sig på försäkringstagarens 

 uppgifter, men ägde styrelsen fordra facklig värdering, som i så fall 

 skulle bekostas av sökanden. Högsta ansvarighet på samma risk var 

 fastställd till 100,000 kr. och skulle överskjutande värde återförsäkras. 

 Bolaget skulle ledas av en styrelse bestående av 3 — 15 personer, och 

 rösträtt vid bolagsstämman — som sammanträder inom Ase och Viste 

 härad — utövas endast av försäkringstagare med i röst för försäkrings- 

 \ärde intill 1,000 kr. och därefter i röst för varje fullt tusental kr. därutöver. 



Bolaget rönte emellertid ingen livligare anslutning, och har minimi- 

 försäkringsbeloppet ännu ej kunnat uppbringas. 



Till synes kom skogsbrandförsäkringsfrågan sedan att ligga nere några 

 år i vårt land, om också de svenska brandförsäkringsbolagen och tariff- 

 föreningen ägnat frågan någon uppmärksamhet. 



Det norska brandbolagets glänsande framgång och skogsbrandsommaren 

 19 14 fäste emellertid uppmärksamheten ånyo pä denna viktiga fråga, och 

 vid skogsvårdsstyrelsernas möte i Stockholm den i — 4 dec. 1914 väckte 

 skogsvårdsstyrelsen i Kopparbergs län en motion, som redogjorde för 

 skogsbrandförsäkringens ordnande i Norge, där försäkring oidast med- 

 delas å ungskog och skog under viss dimension, vilka begrepp jämte 

 skogsmarken i Norge benämnes skogbunden, och av motionären på svenska 

 döptes till »skogsbotten». Motionen utmynnade i en hemställan, att skogs- 

 vårdsstyrelsemötet ville tillsätta en kommitté med uppdrag att utreda 

 frågan och därefter sammankalla Sveriges skogsägare och andra för frågan 



