43^ . DISKUSSION. 



väl kna])past någon större industriidkare i vårt land, som kan giva det betyget 

 åt denna statliga försäkringsverksamhet, att den skötts på för industrien i vårt 

 land tillfredsställande sätt. Det sista statsförsäkringsförsöket, som gjorts i 

 vårt land, är pensionsstyrelsens inrättande och införande av nya mantals- 

 penningar. Detta är gjort pä sådant sätt, att man i utlandet gör sitt land en 

 stor tjänst med att tala sä litet som möjligt om vad i Sverige hittills åtgjorts 

 för den s. k. statliga ålderdomsförsäkringens ordnande. Något som visar, hur 

 litet tillfredsställande denna sak ordnades från början, är även det kända 

 förhållandet, att pensionsstyrelsen endast efter ett par månaders verksamhet 

 måste komma med genomgripande förslag till förändringar. Av den redan 

 vunna erfarenheten på statsförsäkringens område hava vi också fått erfarenhet 

 om, huru förfiirligt kostsam den statliga förvaltningen av försäkringsangelägen- 

 heter är. Jag vill på det livligaste instämma med den synnerligen framstående 

 private skogsägare, som nyss hade ordet. 



Jag kommer nu till slut till den mycket intressanta frågan om den föreslagna 

 undersökningen av införandet av en statlig skogsbrandförsäkring. Jag kan 

 icke finna annat, än att om denna undersökning göres, den kommer att fördröja 

 frågans lösning. Och vad skall dä denna statliga utredning åstadkomma? Vi 

 hava av den föregående överläggningen fått klart besked, och det vet var och 

 en som följt med, att det finnes icke material att tillgå av sådan beskaffenhet, 

 att man därpå kan bygga en statlig försäkring. Den statliga försäkringen far 

 taga alla risker, då däremot den privata kan individualisera sig, vilket natur- 

 ligtvis är av synnerligen stor fördel. Den statliga försäkringen har icke i 

 detta tall, som jag sagt, något ordentligt statistiskt material att bygga på, och 

 det veta alla som syssla med sådana frågor, att utan sådant det knappast 

 finnes någon möjlighet att komma fram. Den s. k. statistik som en av inled- 

 ningsföredragarna anförde, säger i själva verket ingenting, när det gäller att 

 undersöka denna försäkringsfråga ifrån de riktiga synpunkterna. 



Jag vill därför uttala såsom ett önskemål, att alla de framstående skogs- 

 ägare, som finnas här i vårt land, måtte göra allt för denna frågas lösning, 

 och jag förmodar, att av den förda diskussionen med bestämdhet framgår, att 

 intresset i denna sak är stort, sä att det snart nog åstadkommes någon slags 

 anstalt tör försäkringens införande. Jag förmenar, att de män, som hava 

 detta intresse, med sin kända dådkraft snart skola förverkliga detta önskemål. 

 Det är dock av stor vikt, att våra skogar — egentligen något i många av- 

 seenden alldeles oersättbart — skyddas även genom brandförsäkring. 



Landshövding Holmquist: Herr ordförande, mina herrar! Det skulle 

 kanske se något egendomligt ut, om jag, som har äran vara ordförande i den 

 skogsvårdsstyrelse, som vid skogsvårdsstyrelsernas senaste allmänna möte fram- 

 lade ett förslag till den nu föreliggande frågans framförande till lösning, nu 

 skulle alldeles tiga vid detta möte. Jag lovar dock att icke bli alltför lång. 

 Jag vill först endast säga, att vad som i den skogsvårdsstyrelsen. Dalarnas, 

 alldeles särskilt tryckte sin prägel pä vår hållning, var den sorgliga erfarenhet 

 vi hade inom länet av många och stora förödande skogseldar. Vi hade bl. a. 

 I-ädebranden med sina 9,000 härjade tunnland. Dä denna olycka gick över 

 Mora och dess nejder, var det behjärtat folk bland vänner och bekanta till 

 dem, som ledo skada, ^^lka skickade dem ingalunda obetydliga summor till 

 återuppodling av brandfältet. De förståndigaste av markägarna använde sina 

 medel till skogssådd, och där denna skog.ssådd ägde rum, stå härliga tall- 



