446 , HUGO TIGERSCHIÖLD. 



hålla en viss given förvaltning av dem, även om en annan skulle bliva 

 mer lukrativ, genom att den gör skötseln mer intensiv och på det sär- 

 skilda ändamålet bättre inriktad. Det ligger så mycket mer makt uppä, 

 att dessa boställsskogars avkastning ökas som genom den nya eckle- 

 siastika boställsordningarna i många fall ställas delvis ökade krav på 

 husbehovsvirket. Enär nämligen alla dessa boställen skola utarrenderas 

 och särskilda prästgårdar upprättas, blir följden i alla de fall, då bo- 

 ställshavaren förut själv brukat bostället, att det hädanefter måste bliva 

 delvis dubbel uppsättning av hus, nämligen en uppsättning för prästen 

 och en för arrendatorn, såsom t. ex. två boningshus, två visthus, två 

 hushållskällare, två brygghus, två vedbodar och stundom två brunnar, 

 där förut varit endast en uppsättning av dessa byggnader. Virke såväl 

 för boställsarrendatorn som för prästgården får tagas från boställsskogen, 

 om tillgång finnes. Finnes ej byggnadsvirke å boställsskogen, kvarstår 

 i allt fall församlingens byggnads- och underhållsskyldighet för präst- 

 gården och arrendatorns för lönebostället. Men det är givet, att i så 

 fall blir det dyrare för församlingen att bygga och underhålla präst- 

 gården och blir arrendet för lönebostället så mycket mindre, vilket åter 

 ökar församlingens avgifter för prästerskapets avlöning. 



Men nu skola i stort seit alla ecklesiastika boställsskogar ställas un- 

 der skogsstatens omedelbara vård och förvaltning. Det bör ju verka 

 gott för avkastningen, men det medför å ena sidan ökat arbete för re- 

 virförvaltningen, som redan har övernog, och å andra sidan betydande 

 kostnader för kyrkofonden, vilka minska skogarnas netto. Någon sär- 

 skild ersättning för skogsstatens befattning med de ecklesiastika bo- 

 ställsskogarna har statsverket nämligen hittills icke haft, om man från- 

 ser att ersättning utgår av dessa skogars avkastning eller från vissa 

 ecklesiastika fonder (numera kyrkofonden) för vissa skogsförrättningar. 

 Dessa ersättningar hava plägat uppgå till omkring 10,000 kronor om 

 året. För skogsindelningar utgår ersättning av samma medel men di- 

 rekt till dem, som upprätta desamma. 



Enligt de av riksdagen år 19 10 antagna nya grunder för reglering av 

 prästerskapets avlöning och de Kungl. Maj:ts författningar, som till följd 

 därav utfärdats, skall skogsstaten för sitt bestyr med dessa skogars sköt- 

 sel erhålla ett årligt anslag från kyrkofonden, dit skogsförsäljningsmed- 

 len från dessa boställen ingå. Detta anslag är ännu icke bestämt, men 

 det beräknades skola uppgå till 222,500 kronor, och det talas nu om, 

 att det sannolikt kommer att uppgå till det dubbla. 



Vi se alltså, att nya krav måste ställas på dessa boställsskogars avkast- 

 ning, nya krav med hänsyn till ökat husbehov, nya krav med hänsyn 

 till i högsta grad ökade kostnader för deras skötsel. Men ej nog där- 



