DE ECKLESIASTIKA l'.OSl ÄI.I.SSKOGARNAS FCjRVALI NING. 453 



Ställas i sanil)an(l iikhI k\ rkotbiulen och i övrigt med de myndigheter, som 

 värda kyrkans egendom, kan den kommittén icke åstadkomma, jdg ber tå 

 fästa uppmärksamheten på att förvaltningen av de ecklesiastika boställena är 

 mycket splittrad. Utarrenderingen ligger i Konungens befallningshavandes 

 och domka])itlens händer, men skogsmarken med tor]) och lägenheter och 

 hela jorden i övrigt lyda under kammarkollegium, skogsbörden skötes av do- 

 mänstyrelsen och penningmedlen förvaltas av statskontoret. 



lag kan försäkra eder, mina herrar, att det icke varit med lätt hjärta, jag 

 tagit till orda i denna sak, men jag anser, att den nuvarande skogsvårds- 

 kommittén, med all aktning för dess sakkunskap, icke kan lösa denna fråga. 



Overjägmästare Wallmo: Jag har ingen anledning att yttra mig över före- 

 dragshållarens tankegäng i dess helhet, men jag skall be att några minuter 

 få taga herrarnas uppmärksamhet i anspråk därför, att måhända eljest den 

 föreställningen skulle kunna innästla sig hos dem, som icke äro tillräckligt 

 inne i saken, att denna svartmålning av de ecklesiastika skogarna vore överallt 

 med de verkliga förhållandena överensstämmande. 



Ingen känner bättre än jag, att dessa ecklesiastika skogar ha suckat under 

 vanvård, och jag vill icke giva mig in ])å att framlägga orsakerna härtill, 

 vilket kanske kunde ligga nära till hands, utan vill blott säga, att det nog kan 

 vara riktigt som föredragshållaren framhävt, att det stora antal, som dessa 

 skogar utgöra, och den fåtaliga personal, som under gångna tider stått till 

 deras förfogande, icke riktigt stämt överens. Detta har nog varit en bidra- 

 gande anledning till vanvården, vars förnämsta orsaker dock äro att söka på 

 andra håll. Nu ber jag emellertid få på|)eka, att beträffande mitt distrikt — 

 jag talar icke om de andra — har det sedan fiera år tillbaka varit en sär- 

 skild förrättningsman, som haft sig anförtrott att vara ute och ändra om de 

 gammalmodiga hushållningsplanerna för de ecklesiastika skogarna, och detta 

 icke endast för de ecklesiastika skogar, som stå under skogsstatens xard och 

 förvaltning utan också för dem, som blott stå under dess kontroll. Det är 

 s. k. jämkningar som företagits av de gamla skogshushållningsplanerna, vilka 

 oftast saknade föreskrifter om vård av bestånden. Detta arbete har nu i det 

 närmaste genomförts inom mitt distrikt, men att på ett eller annat år hinna 

 övergå en skog med intensiva huggningar och få den vacker är omöjligt. 

 Då det gäller åkerbruk, kan man ju på ett eller annat år ändra om utseen- 

 det av åkrarna, men detta är omöjligt, då det gäller en hel skog; därtill 

 fordras flera år. Huvudsaken är, att början till god skötsel är gjord, jag 

 säger detta beträffande mitt distrikt, men jag förmodar, att förhållandena äro 

 likadana även inom övriga distrikt. Inom Bergslagsdistriktet ha vi emeller- 

 tid, som sagts, fått till stånd jämkningsplaner beträftande de flesta ecklesia- 

 stika boställsskogar, och jag hoppas sålunda, att vi om några år skola kunna 

 uppvisa en intensiv skötsel även på dessa skogar, så att alla skäl till s\ art- 

 målningar förfalla. 



För övrigt skall jag icke giva mig in i)å föredraget, och lika litet som in- 

 ledaren vill jag föregri])a det resultat, vartill en utredning kan komma. 



