470 



GUNNAR SCH(ri"J'K,, 



Exempel på alskogarna lämnades genom en provyta från Ängelholms 

 kronopark i Skåne och en från Ridön i Mälaren. 



\ jordtnånsnimmet (fig. 5) visades en serie för svensk skogsmark typiska jord- 

 profiler, illustrerande själva vittringsförloppet. De kalkrika markerna ha ingen 

 eller svag blekjordsbildning, humustäcket har en mullartad beskaffenhet, i mar- 

 ken finnas inga skarpa övergångar från ytans mullrika skikt till den djupare 

 liggande, mera ovittrade mineraljorden. Liknande jordprofiler visar marken 

 i de bättre ek- och bokskogarna samt i allmänhet mark med mera rik vege- 

 tation. I barrskogarna åter, framförallt där marken är fattig pä kalk, utbil- 

 das ett tydligt blekjordslager, vars mäktighet är mycket växlande. I en mon- 

 ter visades en serie prov med å ena sidan knappt antytt blekjordslager, å 

 andra sidan mycket kraftigt utbildat sådant. Där padsoleringsprocessen har 

 fortskridit långt, blir det roströda skiktet fast och kompakt, ogenomträngligt 

 eller nästan ogenomträngligt för rötterna, ortsten (utställda prov). Ovanför 

 montrerna fanns en serie vegetationsbilder, både markbetäckningstyper från 

 mark med mull (örtrikt marktäcke) och mark med råhumus (ris, mossor och 

 lavar). 



Vidare utställdes en serie prov för att belysa vittringsförloppet i kalkrik 

 och kalkfattig mark. I shutningar, där nederbördsvattnet avrinner jäms med 

 sluttningen, utbildas intet eller ett svagt blekjordslager, oaktat jorden kan 

 vara ganska kalkfattig. 



Invid fönstret visades slutligen en serie färgfotografier av typiska svenska 

 skogsjordar för att illustrera den olikhet i färg, som finns mellan de olika 

 skikten, samt typiska skogsmarksprofiler i glasburkar. 



