SKOGSPOMTISKA INLÄGG. 5 I I 



Ehuru ogärna anser jag mig böra erinra, hurusom herr Ringstrand, alltsedan 

 han för mer än 20 år sedan lämnade statstjänsten för att såsom skogschef 

 inträda i de trävarubolag, som företrädas av d:r tVans Kempe, sökt att åter 

 och åter samt med varje till buds stående medel i allmänhetens ögon ned- 

 sätta och förringa statens skogsförvaltning utan att taga behörig hänsyn till 

 faktiska förhållanden. Det kan således nu icke väcka förvåning, att herr R. 

 ej velat låta gå sig ur händer detta tillfälle att i flera avseenden söka sned- 

 vrida domänstyrelsens utredning och förklaringar, pä det allmänheten må kunna 

 bibringas den upjifattningcn, att domänstyrelsen i allt fall gjort sig skyldig till 

 stor försummelse i handhavandet av sin förvaltning av de norrländska stats- 

 skogarna. 



Visserligen kunde herr R:s nu ifrågavarande inlägg i huvudsak fullständigt 

 bemötas med allenast en hänvisning till domänstyrelsens förklaringar och ut- 

 redning, vari en opartisk allmänhet helt visst skall likaväl som statsutskottet 

 finna nöjaktigt material till frågans bedömande, men dä herr R. utsträckt sär- 

 skilt frågan om inventeringen av skogstillgången å statsskogarna på ett sätt, 

 som icke står i överensstämmelse med vad statsrevisorerna uttalat, torde ett 

 svar om ock i korthet vara på sin plats. 



I fråga om berörda inventering av skogsförrådet förmenar herr R., att do- 

 mänstyrelsen, såsom skäl till att en i större utsträckning företagen inventering 

 ej påbörjats förr än år 191 2, anfört först och främst, att utarbetandet av ett 

 nytt indelningscirkulär varit en fråga av mycket svårlöst beskaffenhet, och att 

 samma inventering därför måst undanskjutas. Styrelsen har emellertid alls 

 icke anfört detta skäl till att arbetet ej tidigare kunnat påbörjas, utan orsaken 

 till undanskjutandet har angivits vara den, att erforderliga arbetskrafter för 

 taxeringsarbetets utförande där förut icke funnits att tillgå. Frågan om ut- 

 arbetandet av nytt indelningscirkulär har berörts i ett helt annat sammanhang. 

 Givetvis hade detta kunnat påskyndas, om arbetskrafter för taxeringsförrätt- 

 ningarnas utförande tidigare kunnat uppbringas. Då, såsom herr R. helt visst 

 torde veta, hos domänstyrelsen finnes arbete i den omfattning, att allt icke 

 kan medhinnas så fort som önskligt vore, torde det icke böra förvåna, att 

 sådana större tidsödande ärenden undanskjutas, som icke omedelbart behöva 

 handläggas, helst om de äro av den beskaffenhet, att bättre utredning och 

 resultat därigenom kan vinnas. 



Herr R. kommer emellertid vidare med den invändningen, att ett uppskju- 

 tande av den planerade inventeringen i brist pä. förrättningsmän icke varit 

 nödvändigt, om domänstyrelsen velat använda s. k. forstmästare eller skogs- 

 män som genomgått skogsinstitutets lägre kurs, vilka enligt herr R:s mening 

 i fråga om utbildning för utförande av de utarbeten, vilka bliva grundläggande 

 för en inventering hava ungefär enahanda utbildning som den högre kursens 

 elever, varför de ock med gott resultat använts av enskilda skogsägare även- 

 som vid Värmlandstaxeringen. Utan att i något avseende vilja förringa be- 

 tydelsen av de s. k. forstmästarna och det dugliga arbete många av dem ut- 

 fört, tillåter jag mig härå lämna det svar, att enligt gällande författningar 

 skogsindelningsplaner skola uppgöras av skogsstatens tjänstemän, dit de s. k. 

 forstmästarna icke kunna räknas, att de grundläggande arbetena för uppgörande 

 av hushällningsplaner för allmänna skogar i sammanhang med virkesförrådets 

 därå inventering äro av helt annan art än de arbeten, som utfördes vid den 

 s. k. Värmlandstaxeringen, samt att eleverna vid skogsinstitutets lägre kurs 



