SKOGSPOLITISKA INLÄGG. 5 I 5 



Hamra- och Orsaskogarna förmenar herr R. densamma vara bevisande under 

 den förutsättningen, att utgångsläget ä de häda skogarna varit lika, men då 

 detta icke vore bevisat utan allenast antaget, bleve utredningen i ingen mån 

 övertygande. \'isat är dock, att vid de efter avvittringens fastställande unge- 

 fär samtidigt skedda taxeringarna av de tvä skogarna — då bägge i det när- 

 maste orörda urskogar — antalet träd från 1 2 eng. tum och däröver vid 

 brösthöjd per hektar var ungefär lika, å Hamra kronopark 82 st. och å Orsa 

 besparingsskog 75 st. Skillnaden förklaras av den ä Hamra kronopark före- 

 kommande större granprocenten. Då gran vid den tiden hade cirka 15 ä 20 ", 

 lägre värde än tall, har värdet per ytenhet för de skilda skogarna beräknats 

 vara ungefär lika. 



Herr R. anser, att de tal domänstyrelsen anfört såsom uttryck för dyrhets- 

 tillväxten å köptimmer vid vissa norrländska vattendrag icke hava det värde 

 styrelsen velat tillmäta dem. De betecknade nämligen ej dyrhetstillväxten ä 

 rotstående virke, h vilken väl vore den som i det sammanhang, vari saken be- 

 rörts, hade intresse. För att få fram sådan dyrhetstillväxt måste man ock 

 känna omkostnaderna för avverkning och transport vid olika tider, och hade 

 även dessa stigit. (Givetvis ligger häri viss sanning, men dä den angivna dyr- 

 hetstillväxten är sä högst betydande, spelar avverkningskostnadernas höjande 

 en i förhällande till denna sä underordnad roll, att även med beräkning därav 

 betydelsen av lämnade utredning i detta avseende icke därav förtages. 



Beträffande de av statsrevisorerna besökta kronoparker, i fråga om vilka 

 revisorerna anmärkt, att de avverkningsbelopp, som beräknats i hushållnings- 

 planerna, syntes hava varit för små, och att förty den förlust måste anses vara 

 betydande, som kronan lidit genom de i enlighet därmed företagna obetyd- 

 liga avverkningarna, har domänstyrelsen visat, att de virkesbelopp, som under 

 åren efter hushållningsplanernas upprättande avverkats, i anledning av styrel- 

 sens utfärdade föreskrifter angående utsyningsförslagens upprättande i själva 

 verket varit betydligt större, än vad i planerna beräknats, och att på grund därav 

 och med hänsyn till andra av styrelsen angivna förhållanden någon förlust 

 alls icke kan anses hava uppkommit. — Rörande en av de angivna krono- 

 parkerna har dock styrelsen medgivit, att det säkerligen hade varit ändamåls- 

 enligt, att avverkningen ä densamma under senaste åren bedrivits i större 

 skala än vad skett. — Då herr R. sålunda ej kunnat stryka under, att stats- 

 verket tillskyndats betydande förluster genom för låga avverkningar å dessa 

 jämförelsevis välbelägna kronoparker, har han i stället ägnat sig åt att ånyo 

 kritisera hushållningsplanerna, som icke kunnat följas, varvid han bland 

 annat framställt frågorna, vartill under sådana förhållanden hushållnings- 

 planerna tjänat och till vilket gagn penningar offrats för detta arbete. 

 Det medges gärna, såsom ock domänstyrelsen i sin förklaring framhållit, att 

 det är beklagligt, att vid upprättande av dessa ])laner — för respektive 7, 

 10, 20 och 12 år sedan — givna föreskrifter icke alltid följts såsom veder- 

 borts, men det för de verkställda taxeringsförrättningarna utgivna beloppet 

 — med hänsyn till tillämpad taxa vid arvodets beräknande av ganska ringa 

 storlek — kan emellertid icke därför anses vara bortkastat. De vid taxerings- 

 arbetet erhållna beståndskartorna jämte uppgifterna om virkesförrådet hava 

 nämligen i hög grad underlättat skogsförvaltningens avgivande av utsynings- 

 förslag samt varit av stor betydelse vid utsyningarnas och stämplingarnas ut- 

 förande ävensom vid planläggande av markförbättrings- och föryngringsåtgär- 



