TR AMASSEiMARKNADEN. 517 



hava varit i stort sett berövad all initiativratt till åstadkommande av mera 

 betydelsefulla, behövliga ändringar i organisation m. m. Under sådana för- 

 hållanden möter det givetvis ej heller förvåning att en kritik, som icke tar 

 hänsyn härtill, kan utan allt för stor svårighet framkonstruera vissa, åtminstone 

 till synes motsägningar i av styrelsen under skilda tider avgivna yttranden 

 eller lämnade utredningar. 



Därest man så önskade, skulle icke vara svårt att genom en resumé av 

 den del utav herr Ringstrands i övrigt gagneliga verksamhet under senaste 

 årtionden, som tagit sig uttryck uti ett mer eller mindre oftentligt klander 

 och nedsättande av domänstyrelsens och skogsstatens göranden och låtanden, 

 påvisa upprepade motsägningar häruti och det utan att därvid behöva lita till 

 någon särskild konstruktionsförmåga. För egen del har jag emellertid ej 

 intresse härav, åtminstone ej för närvarande. 



Trämassemarknaden. 



Ehuru i långsamt tempo fortgå försäljningarna, och ungefärligen 75,000 

 standards pr månad synes vara den kvantitet, som, utan att marknaden på 

 ett skadligt sätt forceras, kan avyttras av våra sågade och hyvlade trävaror. 

 Vi torde, då detta skrives, vara uppe i inemot 400,000 standards och resul- 

 tatet kan ej sägas vara dåligt med hänsyn till de utomordentliga politiska 

 förhållandena. Ungefärligen hälften av dessa varor hava gått till England, 

 resten till Holland, Danmark, Spanien o. s. v. samt även till Tyskland. Pri- 

 serna hava i stort sett hållits. 



Det är för övrigt en smula vanskligt att söka jämföra och bedöma priserna, 

 då fraktfrågan spelar, en helt annan roll i dessa dagar^ än vad den tillförne 

 gjort. Åtminstone England vill nämligen knappast i något fall köpa fob utan 

 ställer som villkor, att säljaren ombesörjer befraktning och assurans. Genom 

 cif-försäljningarna lägges sålunda över pä säljaren att spekulera i fraktsatsen, 

 och i dessa dagar är detta en synnerligen vansklig sak. Sedan början av maj 

 hava frakterna styvnat högst betydligt, och orsakerna härtill torde vara fler- 

 faldiga. Naturligtvis beror stegringen pä de genom Englands exportförbud 

 ytterligare fördyrade kolen och på osäkerheten i sjöfarten på Nordsjön, men 

 man måste nog även klargöra för sig, att i vissa fall avlastarna själva hava 

 vållat, att rederiernas fordringar skärpts. En viss nervositet, måhända i för- 

 ening med mindre ingående kännedom om befraktningsförhällanden, har kom- 

 mit vissa säljare att visa sig allt för angelägna om lastrum för sina varor, 

 naturligtvis med ovan berörda resultat. 



Allt som allt synes den närvarande situationen ställa stora fordringar på 

 våra svenska trävarumäns kö])mannaskap och lugna målmedvetenhet. Många 

 helt nya problem uppställa sig dag för dag, och värdefull om än kanske dyr- 

 köpt erfarenhet bör inhöstas under detta prövningens år. 



