SKOf;SADMlNlSTRATI()NF,N. 529 



inipekades, att hänsyn borde latjas till all liera skogar skulle sainman^las till en geinerisain 

 ])lan, därest de var för sig voro tiir sula ocli oiiorinala atl liiggas till grund lör en avverk- 

 uingsbcrfikning. På så salt finge nian gciiiensauiina bokförings- och avverkningsomräden, 

 och indelningen komme närmast att motsvara en större blockindelning. 



I fråga om gallringsbestämiiiclsen betona<le (iverjägiiiästare Wallmo vikten av, atl förrätl- 

 ningsmanncn vid upprättande av förslag till gallring observerade, att förslaget borde omfatta 

 liela indelningsperioden och utfallamle kubikmassor beräknas med hänsyn därtill. 



Övriga frågor behandlade i samband med diskussionen om det nya indel- 



ningscirlculäret. 



Tärderiiii; ocli iiiTrntiriii<^ av skfl<^sli//gdni;<iina. 



.Såväl i samban<l med diskussionen om kompasslinjernas inbördes a\stund som ränlabili 

 teten hade denna fråga redan berörts. Nu betonades ytterligare del starka behovet av en 

 värdesättning av mark och virkesförrld å under skogsstatens vård och förvaltning ställda 

 skogar, \ilken värdering gi\elvis bäst kunde ske i samband med den vid skogsindelning 

 skeende inventeringen av skogens tillgångar. De därvid funna värdena voro av betydelse, 

 dels för att skänka en överblick över skogsbrukets räntabilitet och för alt kontrollera i va<l 

 män skogens värde Huktuerat genom den under perioden tillämpade skogsjiolitiken, dels 

 emedan de kunde förutsättas verka sporrande på skogspersonalens tillgodoseende a\ de eko- 

 nomiska kraven. 



Angående sättet för en sådan värderings lämpliga utförande voro åsikterna delade. Jäg- 

 mästare Jonson ansåg, atl det u])pskattade värdet icke borde bli ett saluvärde, vilket vore 

 svårt all i detalj motivera, utan ett V)okföringsvärde att läggas till grund för en räntabilitets- 

 kalkyl. Skogarnas värde skulle vid inventeringen beräknas i summa tillgångar. Härvid 

 fmge man först ett markvärde, och borde av domänstyrelsen angivas vissa grunder för dettas 

 beräknande med hänsyn till olika boniteter och avsällningsförhållanden. Till detta sä er- 

 hållna värde komme sedan virkesförrådets värde beräknat efter sorlimentssammansättning. 

 r.elräffande värderingens utförande förordades dess baserande pä vid skogsindelningen vunna 

 resultat. Därvid finge man sortimenlsuppgifter och kunde vid inventeringarna konstatera 

 förändringarna i sortimentens fördelning. Ungskogarnas värde beräknades bäst genom in- 

 terpolation mellan kulturkostnaden och det t. ex. 50-åriga beståndels värde. Värdet ä dessa 

 summa tillgångar bleve sålunda icke dugligt som grund för skattläggningen utan endast 

 ett bruttovärde eller en mätare av produktionsfondens storlek, enär allmänna omkostnader 

 o. d. icke fråndrogos vid beräkningen, beroende på svårigheterna all beräkna dessa kostna- 

 ders ka]>ilalvärde. Man borde nämligen icke binda sig vid viss räntefot vid beräkning av 

 kapitalel, som sedan skulle användas för kontroll pä vilken (annan) procent, som i praktiken 

 u])pnäddes. 



Lämpligheten av alt utgå frän ett bruttovärde som bokföringsvärde betvivlades av andra 

 talare, åtminstone vad beträffade värt land, där egendomarna ofta nog utgjorde en handels- 

 vara, som ständigt och jämt växlade ägare. Både riksdag och allmänhet hade nu börjat 

 syssla med tanken på våra statsskogars värde, och även frän denna synpunkt vore det mindre 

 lyckligt all upplaga ett bokföringsvärde som ej sammanfölle med saluvärdet. Dessutom fram- 

 hölls faran för övertaxering av utskylderna genom ett bokfört brutto\ärde. 'l"ill und\ikande 

 av sist antydda olägenhet väcktes förslag, att man skulle helt frångå penningevärdel och 

 röra sig med indexlal och dä beräkna sortimenten efter löpmetcr eller på annat sätt. All 

 beräkna det verkliga räneltol på dessa sortiment ansågs emellertid alltför svårt, varförutom 

 man pä detta sätt icke finge något uttryck för dyrhelslillväxten, och slutligen ansågs atl ett 

 penningevärdc vore ägnat att i högre grad sjiorra förvaltningens intresse. 



fndelningsplaiifnMS tillampnin^sinl. 

 Som viktig för statens skogar framhölls frågan om lO-åriga hushållningsplaner, eller, 

 därest 20-åriga indelnings])laner ansågos böra bibehållas, lo-åriga avverkningsberäkningar 

 och vart tionde är skeende inventering för utrönande av skogsskötselns resultat. Dock 

 påvisades svårigheterna att f n. realisera detta önskemål, dä förslaget för sitt utförande 

 kräfde betydligt större arbetskrafter än som nu funnes all tillgå. Redan till ini pågående 

 indelningar visade sig den tillgängliga arbetskraften otillräcklig. 



Arbetskarlor och iitdrng nr Inishallningsplaner . 

 Som (inskemäl uttalades att genom domänstyrelsen för varje skog tillhandahöllc arbets- 

 karlor i nedlransporterad skala och upplystes, att dylik nedlransjiortering för rimlig kostnad 

 kunde ske pä fotografisk väg, ehuru kanske ej fullt tillförlitligt med hänsyn till skalan men 

 dock tillräckligt exakt för arbetskarlor. 



j4 ^ko^svår(is/o)en'ni§;ens 'I idskrijt it)lS. 



