AUSTRALIENS PRODUKTION OCH KONSUMTION AV TRÄVAROR. 557 



hälvten av Sveriges hela skogsmark. Som synes är staten ej rädd att 

 taga för sig i Australien. Icke en bit av denna mark får avsöndras 

 utan respektive parlaments medgivande. 



Sådana kraftåtgärder äro emellertid säkert behövliga. Den australiska 

 nationen är ung, den första kolonien (Sydney) grundades 1788, de övriga 

 i förra hälvten av 1800 talet. Det stora uppsvinget kom emellertid med 

 guldfynden efter i85i- Nu utgör befolkningen 4,8 mill. själar. Det är 

 således ett litet folk i ett stort land. Men i samma män som kulturen 

 har trängt fram, järnvägar byggts in i bushen — pä någon flottning 

 av virke är naturligtvis ej att tänka i detta torra land — i samma män 

 har skogen hotats från två håll dels av dem, som med eld och yxa vilja 

 vinna betesmarker och odlingsmark, dels av dem, som vilja vinna virke 

 för de mångsidiga behov ett nytt land äger. De förra ha särskilt använt 

 sig av ringbarkning för att på ett billigt sätt döda ofta högst värdefull 

 skog. De ändlösa områdena med vita trädlik, som sträcka sina grenar 

 mot himlen, utgöra ett av de mest karaktäristiska dragen i det austra- 

 liska landskapet utmed trafiklederna. 



Till sist insågo myndigheterna, att det var nödvändigt söka få ordning 

 och konsekvens i skogens behandling, och under de senaste bägge år- 

 tiondena har i alla stater upprättats skogsstyrelser, till befogenhet och 

 arbetssätt någorlunda motsvarande vår domänstyrelses. De 6 kolonier, 

 som ingå i det Australiska statsförbundet, äro i dessa frågor fullt fria 

 och oberoende. Röster ha emellertid redan höjts för vissa gemen- 

 samma åtgärder och i november ig 11 hölls i Sydney den första kon- 

 ferensen mellan cheferna för de olika staternas skogsstyrelser, därvid 

 många frågor av stor vikt på ett utmärkt sätt behandlades. Det är 

 lätt insett, att någon egentlig skogsvård för större arealer ännu icke 

 kommit till stånd härnere, utan förhållandena gestalta sig ungefär som 

 hos oss i Norrland. Man leder avverkningen i urskogar som öppnas, 

 man studerar trädslagens egenskaper, föryngring m. m., man försöker 

 få en pålitligare uppskattning av arealer och virkesförråd, man organi- 

 serar skogsundervisningen, vilken ännu står på ett ganska primitivt 

 stadium. 



En fråga av stor vikt, som är under behandling, är i vad mån man 

 genom kulturskogar kan fylla landets alltmer stigande behov av barr- 

 Irädsvirke. På den nämnda konferensen intog debatten därom ett vik- 

 tigt rum, ty importen därav stiger med en fart, som med de starkt 

 protektionistiska tendenserna i landet väcker ängslan. Den har numera 

 ett värde av ungefär 36 mill. kr. årligen, varav Sverige bidrager med 

 en alldeles för ringa del. 



Det är en art, nämligen den kaliforniska Pinus insignis (syn. Finns 



3" SkogsvårJs/öreniugens Tidskrift igij- 



