562 GUNNAR SCHOTTE. 



distrikt i rätt tid passa på och sköta 1 000-tals luckor äro också bety- 

 dande. På sistone intar WAHLGREN en något medlande ståndpunkt och 

 söker göra rättvisa åt de olika skolorna, men dock med, efter vad jag 

 tyckt mig finna, mycket tydliga sympatier för trakthyggesbruket. 



Tänka vi särskilt på Norrland har den forna timmerblädningen — 

 dimensionsavverkningen — modifierats. Avverkningsmetoden efter domän- 

 styrelsens cirkulär av år 1902 är närmast att betrakta som ett mellanting 

 mellan traktblädning och trakthuggning med fröträdsställning. På sista 

 tiden har slutligen HOLMGREN pläderat för införande av trakthuggning 

 i stor skala i de norrländska skogarna. 



Vi se av denna lilla exposé, att utvecklingsgången varit densamma i 

 Tyskland, södra och mellersta Sverige samt Norrland. Den mera in- 

 tensiva skogshushållningen börjar med trakthuggningen i Tyskland vid 

 början av 1800-talet, efterhärmas i Sverige på 1830-talet och införes i 

 Norrland omkring år ig 10. Den norrländska skogshushållningen är så- 

 lunda en 70-80 år efter den i övriga delar av landet. Nu vill jag ej härmed 

 säga, att exempelvis HOLMGREN är 70 — 80 år efter sin tid, utan att det är 

 skoganias beskaffenJiet och avsättningsförhållanden^ som betingat propa- 

 gandan i viss riktning. Liksom det stora flertalet av de norrländska skogarna 

 nu lämpar sig bäst för trakthuggning, så var förhållandet detsamma i 

 södra och mellersta delarna av landet, när trakthuggningen påbörjades 

 där. Detta utesluter ej, att den fick fortgå för länge i dessa trakter, och 

 att många skogar trakthuggits, som ej bort så behandlas. 



Men min mening med detta föredrag var ej att uppkalla diskussion 

 om det gamla tvistefröet trakthuggning eller blädning utan att i stället 

 mera ingående redogöra för tvenne nya avverkningssystem och något 

 diskutera lämpligheten av deras mera allmänna prövning i vårt land. 



Den för ett par år sedan aflidna professor HEINRICH Mayr i Miinchen 

 har i sitt år 1909 utgivna verk »Waldbau auf naturgesetzlicher Grund- 

 lage & förordat vad han kallar »Kleinbestandswald». Mayr betecknar 

 sitt förslag som en mera naturlig och räntegivande skogshushållning än 

 andra. Överförandet från den gruppvisa skogen till den likåldriga trakt- 

 hyggesskogen i stora bestånd har åstadkommit stora skador, varigenom 

 ännu i dag den gruppvisa skogen gäller som skogsideal. Men en åter- 

 gång till denna anser Mayr för omöjlig, då den ej uppfyller de nuva- 

 rande fordringarna på räntabel skogshushållning. Räntabiliteten måste 

 i de tätt befolkade kulturländerna mer och mer träda i förgrunden. För 

 en räntabel skogshushållning, vilket är detsamma som en rationell, fordras 

 f. n. en kompromiss mellan ägarens ekonomiska principer och de upp- 

 byggande naturkrafterna. Den enklaste och bekvämaste av alla skogs- 



