SKOGSVARDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT T9I5. H. 7. 



SKOGSPOLITISKA INLÄGG. 



Genmäle på byråchefen Th. Hermelins erinringar i 

 Skogsvårdsföreningens tidskrift h. 5—6. 



Av Nils G. Rinosirand. 



I tidskriftens senaste häfte har byråchefen Th. Hermelin gjort en del er- 

 inringar mot de uttalanden, som domänstyrelsens svar på statsrevisorernas på- 

 pekanden rörande statens skogshushållning föranledde mig att framlägga i 

 tidskriftens h. 4. Dessa hans erinringar giva mig anledning till ett genmäle, 

 varför jag begär att få taga tidskriftens utrymme i anspråk. 



Byråchefen H:s uppsats sönderfaller i två delar: en mera saklig, en rent 

 personlig. Jag vill först behandla det sakliga inlägget för att sedan ägna ett 

 par rader åt den rent i)ersonliga attacken mot mig. 



Såsom min åsikt har jag framhållit, att det för ledningen av statens skogs- 

 förvaltning borde vara nödvändigt att äga kännedom om virkeskapitalets å 

 statsskogarna storlek och beskaftenhet, om en målmedveten skogspolitik över- 

 huvud skall vara möjlig. Härtill genmäler nu herr H., att, då domänstyrelsen 

 har mycket arbete att utföra, det icke torde »böra förvåna, att sådana större 

 tidsödande ärenden undanskjutas, som icke omedelbart behöva handläggas». 

 På ett tydligare sätt nade herr H. icke kunnat åskådliggöra skillnaden i vår 

 U])pfattning om denna sak. Enligt min mening är det av den allra största 

 betydelse, att ett förvaltande ämbetsverk, som därtill räknas till de s. k. 

 affärsdrivande verken, vet, vad det förvaltar resp. driver afifär med. Byrå- 

 chefen har en annan U])pfattning, eftersom han anser, att inventeringen av 

 skogstillgångarna hör till sådana större ärenden, som kunna undanskjutas och 

 ej omedelbart behöva handläggas. Vi intaga i denna fråga tvenne olika, 

 varandra diametralt motsatta ståndpunkter. Enligt min mening hade det hört 

 till en god förvaltnings- osh afifärspolitik, att domänstyrelsen, allt efter som 

 skogarna överlämnats till dess förvaltning, undersökt eller inventerat dem. 

 Då så ej skett, har det synts mig, att den begångna underlåtenheten borde 

 snarast repareras. 



Mot min mening, att forstmästare kunnat användas vid utförande av in- 

 venteringsarl)etena, anför herr H., att skogsindelningsplaner enligt gällande 

 författningar skola ui)pgöras av skogsstatens tjänstemän, dit forstmästarna ej 

 kunna räknas. Härtill kan nu invändas, att det legat i domänstyrelsens hand 

 att hos Kungl. Maj:t begära dispens från den av byråchefen åberopade be- 

 stämmelsen. En sådan framställning hade helt visst ej avslagits, eftersom goda 

 skäl för densamma kunnat anföras. Uraktlåtenheten att tillgripa den nära 

 till hands liggande utvägen att med forstmästare fylla bristen på arbetskrafter 



