58S XILS G. KlNdSlKAXl). 



löst och något skäl att, som styrelsen gjort, beklaga sig över uteblivan- 

 det av anbud, förelåg därför ej. Men tiderna förändras. De kolpris, som 

 gällde 19 1 3, gälla ej 1Q15. Det kan väl ej vara herr H. obekant, att en 

 stark hausse nu råder å träkolsmarknaden, något som för fullständighetens 

 skull kanske varit lämpligt att påpeka i sammanhang med omnämnandet av 

 försäljningen utav de 7 5 000 m-^. Då jag varit i tillfälle se virkesköparens, 

 Luleå järnverk, kalkyler, och då jag har rätt att göra citat ur dem, så skall 

 jag därur anföra följande: »Kalkylen visar, att det bör ställa sig förmånligt 

 anordna kolning enligt relaterat program gent emot de höga kolpris, som för 

 närvarande öro gällande, Karlsvik den 22 maj igis» (kursiveringen av mig). 



Detta uttalande utgör förklaringen till att utbudet ej nu var hopplöst. Det 

 må även vara att hoppas, att staten skall få sälja mera kolved, d. v. s. att 

 järnmarknaden fortfarande tillåter järnverken betala nuvarande och t. o. m. 

 högre kolpris. Bliva de förlustbringande för industrien, så är nöjet av höga 

 kolpris tämligen tvivelaktigt. 



Herr H. säger, att domänstyrelsen pä grund av skogskommittéernas arbete 

 ansett sig hava varit berövad all initiativrätt till åstadkommande av mera be- 

 tydelsefulla, behövliga ändringar i organisation m. m. Detta är en högst egendomlig 

 uppfattning. Därest domänstyrelsen haft några förslag att framlägga, borde 

 den väl tvärtom givit detta tillkänna för Kungl. Maj:t, medan dessa kommit- 

 téer arbetade, då förslagen kunnat bliva till dem remitterade och behandlade 

 samtidigt med sådana, som vederbörande kommitté möjligen själv utarbetat. 

 Har domänstyrelsen handlat annorlunda och alla dessa år samlat sina tankar 

 sä att säga på hög, synes den mig ej hafva fattat sin uppgift rätt. I ett fall 

 har den dock gått den ovan antydda vägen, nämligen dä den till Kungl. 

 Maj:t ingav det nog så betydelsefulla förslaget om statslig industriell verksam- 

 het i Norrbottens län. Och har f. ö. ej styrelsens chef gått samma väg i 

 ett annat fall, nämligen då han till Kungl. Maj:t gav rapport om vissa avverk- 

 ningar på skogarna under Brattfors bruk i Värmland, för att den nu arbe- 

 tande skogslagstiftningskommittén skulle bliva i tillfälle att i sammanhang med 

 sitt arbete pröva, vilka åtgärder borde vidtagas med anledning av det rela- 

 terade fallet: Har styrelsen haft andra förslag, borde de hava behandlats analogt. 



I huvudsak torde jag med ovanstående hava bemött herr H:s sakliga inlägg 

 i diskussionen. Det må nu tillåtas mig att ägna ett ögonblicks uppmärksam- 

 het åt det personliga angrepp mot mig, varmed han ansett nödigt stärka sina 

 bidrag till omdebatterade frågors lösning. 



Det sägs, att jag sedan 20 år sökt att med alla till buds stående medel i 

 allmänhetens ögon nedsätta och förringa statens skogsförvaltning. Huru för- 

 håller det sig nu i själva verket med detta V Såsom en tid skogschef för ett 

 större bolag nödgades jag åtskilliga gånger besvära mig över vissa tjänstemäns 

 förrättningar. Stundom fick jag rätt, stundom ej. Om det sedan var på grund 

 eller i trots av dessa mina besvärsmål, som en del åtgärder till ändring av i 

 många fall olidliga förhållanden vidtogos, vet jag ej ; jag har endast att för 

 många fall konstatera att så faktiskt skett, vilket i alla händelser torde visa, 

 att mina klagomål ej varit alldeles obefogade. På grund av officiella upp- 

 drag har jag sedan några gånger haft att uttala mig i frågor, som berört 

 domänstyrelsens förvaltning. Att jag därvid framlagt den mot vederbörandes 



