624 P. o. WELANDER. 



en svår uppgift att reglera avverkningarna av så stora mängder gammal 

 skog. Domänstyrelsen synes nu emellertid i varje fall vilja lägga huvud- 

 ansvaret för skogsskötseln pä de lokala förvaltningarna. Därom vill jag 

 som statsskogstjänsteman icke nu yttra mig, men med anledning av vad 

 som nyss visats frän Stensele tillåter jag mig framhålla som en billig och 

 rättmätig fordran, att vi då också få möjligast fullständiga uppgifter om 

 skogarna, och dit räknar jag uppgift om virkesförrådets fördelning på 

 åldersklasser samt undersökningar om detta virkesförråds närmare be- 

 skaffenhet. 



Vid ett tillfälle som detta anser jag mig dock oförhindrad att till de 

 exempel jag har visat, knyta några reflektioner, icke som statsskogs- 

 tjänsteman utan som medborgare. 



Vår tid kännetecknas framför allt av en utomordentligt stark utveck- 

 ling på det ekonomiska området i alla land, och de ekonomiska frågorna 

 dominera allt mera den politiska ställningen länderna emellan. Över 

 vårt land har också börjat blåsa friska vindar på det ekonomiska verk- 

 samhetsfältet, och i dessa allvarliga tider börja nog litet var inse, vilken 

 stor betydelse produktionen inom det egna landet har. Det är ock att 

 hoppas, att omvårdnaden om våra naturtillgångar hädanefter blir en annan. 

 Den hårda erfarenheten torde nu på ett enda år verka mera i detta av- 

 sende än allt vad som förut sagts och skrivits under många år. Sämst 

 torde det vara ställt med våra skogar. En hel del enskilda avverka 

 för mycket och ännu växtkraftig skog till stor nationalekonomisk förlust, 

 och staten överhåller otvivelaktigt på en hel del ställen gammal skog 

 alltför länge, även detta till landets skada. 



Jag har här visat några exempel på miljonvärden övermogen skog som 

 försämras. Många sådana kunna framvisas. 



Deras förvaltning är dock en allvarlig fråga, ja, fruktansvärt ansvars- 

 full för alla, som bära större eller mindre del av ansvaret. Man får 

 dock komma ihåg, att statsmakterna i våra dagar leta med ljus och 

 lykta efter möjligheter att fylla de växande behoven. Nya skatteobjekt 

 uppsökas och all möjlig och rimlig sparsamhet anbefalles. Vi ha det oaktat 

 under senaste 10 år lånat i medeltal icke mindre än ^y millioner årligen 

 och mot en ränta av 4. ända till ^ °o, och vår statsskuld har fördubblats 

 på dessa 10 år. Allmänheten kan då verkligen icke anse det vara rim- 

 ligt, att stora statstillgångar i skog förvaltas såsom nu sker. Det finns 

 icke inom svensk statsförvaltning exempel på att så ofantliga vär- 

 den förvaltas efter så lösliga grunder som i fråga om skog. Här måste 

 ske en väsentlig förändring. Svenska folket har rätt att fordra, att sko- 

 garna uppskattas och undersökas på sådant sätt, att det cejitrala ämbets- 

 verket får möjlighet att i stort leda och planlägga skogsförtmltningejt och 



