ENLIGT VILKA GRUNDER BÖR EN AVVERKNINGSBERÄKNING UPPRÄTTAS? 625 



äi>cn bära aiisraret härför, ty detta viäste dock i sista Iia}id läggas på 

 cc7ilralstyrclscn, tiicn icke på lokalförvaltnhigarjia. 



Ja<4 skall an<;iva nägra siffror, låt vara approximativa, för att belysa 

 vilka \ärden det här gäller i fråga om statsskogarna i de norrländska 

 länen och Dalarna. 



Enligt av tillkallatle sakkunniga till försvarsberedningarna ingivna ut- 

 redningar skulle pa kronoparkerna i nämnda landsdelar finnas cirka 

 71,865,316 kbm. säljbar skog över 26 cm:s grovlek vid brösthöjd. Enligt 

 några undersökningar jag gjort, har det visat sig, att skogen över 150 

 är i regel utgör större massa än massan av träden från och med 26 

 cm. Om vi således antaga, att skogen över 150 år uppgår till nyss- 

 nämnda kubikmassa, så räkna vi hellre för lågt än tvärtom. 



luiligt domänst)Telsens utredningar var medelpriset för allt på rot sålt 

 virke på dessa skogar under åren 190g — igii 4 kronor per kbm. Då 

 den gamla skogen utgöres till relativt stor del av det grövre och värde- 

 fullare virket, bör ett medelpris av 5 kronor per kbm. pä rot icke vara 

 för högt. Men detta gör ett saluvärde på rot för skogen över 150 år 

 av icke mindre än i runt tal 359 miljoner. 



Ett rätt tillgodogörande av dessa 359 miljoner är huvuduppgiften för 

 statens skogspolitik under närmaste framtiden. 



De rätta grunderna för avverkningsberäkning är därför icke blott ett 

 skogstekniskt spörsmål för oss fackmän, det är i själua verket en fråga 

 au utomordentligt stor nationalekonomisk och statsfinansiell betydelse. 



II. Diskussion. 



Jägmästare J. A. Amilon: En gemensam formel för avverkningens beräk- 

 nande i hela landet bör näppeligen fastställas. En sådan kan icke lämpa 

 sig för alla förhållanden. I södra och mellersta Sverige finnes i allmänhet å de 

 äldre kronoparkerna och domänskogarna ett stort överskott pä gammal skog, 

 men brist på medelålders skog. A de nyinköpta kronoparkerna däremot dominerar 

 medelålders och yngre skog. I Norrland finnes ett stort överskott på gamla 

 ofta övermogna bestånd. Skilda skogsbrukssätt torde krävas såväl i landets 

 olika delar som å skilda skogar i samma trakter. Eör trakthuggning och kal- 

 huggning lämpa sig ytfackverks-, för blädning massafackverksmetoder eller me- 

 toder, som omedelbart l)ygga på tillväxten. Men varken massafackverks- eller 

 rena tillväxtmetoder kunna med fördel och säkerhet användas i skogar med 

 dåligt åldersklassförhållande. Detta är emellertid fallet med ytfackverksmetoder. 



Den vanliga normalförrådsformeln giver ett resultat, som är beroende av 

 trädslag, ålder, växtlighetsgrad och föravverkningssätt. Särskilt det senare 

 inverkar i hög grad. Vid t. ex. iio-årig omloppstid måste i en normal tall- 

 skog för att erhålla ett riktigt resultat omloppstiden multipliceras med icke 

 0,50 dtan i svagt förhuggen skog med 0,55 och i starkt förhuggen med 



