626 DISKUSSION. 



0,72. I cn normal, svagt förhuggen granskog måste vid 70-årig omlopps- 

 tid och IV ståndorten storheten 0,28 och i starkt förhuggen sådan å I stånd- 

 orten storheten 0,50 användas. Vi se sålunda, att normal förrådsformeln läm- 

 nar opålitliga resultat även i normala skogar. I skogar med ogynnsamt ålders- 

 klassförhållande blir resultatet ännu sämre. Om sålunda en driftsklass bildas 

 utav åldersklasserna 100 — 140 år inom växtlighetsgrad 0,4 av Maass' erfa- 

 renhetstabell för tall, erhålles ett virkesförråd av 12,190 kbm. och med 140- 

 årig omloppstid ett avverkningsbelopp av 174 kbm., under det att tillväx- 

 ten endast uppgår till omkring 75 kbm. Avverkningen överstiger sålunda 

 tillväxten med mera än 100 %'. Pä grund av formelns ojämna verkan synes 

 den mig ävensom avläggare av densamma icke böra användas utan möjligen 

 som kontroll å och i jämförelse med andra avverkningsberäkningssätt. I t. ex. 

 Danmark, Sachsen, Holland m. fl. länder står den lågt i kurs. 



Jag vill emellertid samtidigt betona, att densamma dock är betydligt över- 

 lägsen de sätt för avverkningens beräknande, som den avlöste. Vid tiden 

 för dess införande torde den med dåvarande förhållanden varit den lämpligaste 

 formeln. 



Givetvis bör allra största hänsyn tagas till skogens nuvarande tillstånd. Där- 

 för måste . detsamma emellertid noggrant och överskådligt beskrivas. Det är 

 nödvändigt, att skogen uppdelas i driftsklasser. I Norrland bör sålunda den 

 oväxtliga granskogen och den magra tallheden utgöra vardera en driftsklass 

 och den övriga skogen en tredje. För varje driftsklass bör upprättas en nog- 

 grann statistik över ålders- och mogenhetsklasser. För varje avdelning inom 

 driftsklassen måste man känna trädens fördelning i dimensionsklasser och för 

 sådana avdelningar, som kunna ifrågakomma till avverkning under t. ex. de 

 närmaste 40 åren, är det nödvändigt att beräkna tillväxten såväl i % som 

 absolut ävensom medeldiameterns och möjligen ännu en större diameters till- 

 växt. För driftsklassen i sin helhet måste vidare hela den absoluta tillväxten 

 beräknas. Härigenom kan man konstatera varje avverkningsbar avdelnings 

 kubikmassa, dennas fördelning i dimensionsklasser, värde, massatillväxt, kvalité- 

 tillväxt, tillväxtens värde m. m. 



Sedan skogens tillstånd sålunda överskådligt beskrivits, gäller det att välja 

 en avverkningsmetod. Yöx egen del tror jag, att för åtminstone övre Norr- 

 lands vidkommande uthållighetsprincipen för närvarande bör suspenderas. Vi 

 böra sålunda icke grunda avverkningens storlek på en omloppstid, utan på 

 en exploaleringstid. Vid bestämmandet av denna bör hänsyn tagas till privat- 

 ekonomiska, nationalekonomiska samt skogligt-tekniska och administrativa in- 

 tressen. A ena sidan bör givetvis icke skogsägaren göra alltför stora ekono- 

 miska uppoffringar genom att spara övermogen skog, å andra sidan måste de 

 nationalekonomiska kraven att för industriens och jordbrukets räkning på en 

 längre tid fördela tillgodogörandet av den äldre skogen beaktas, (iivetvis får 

 aldrig heller den fordran efterskänkas, att avverkningen skall bedrivas på så 

 sätt, att ett någorlunda gynnsamt åldersklassförhållande i en skönjbar framtid 

 kan erhållas. Uppgives denna synpunkt, få vi säkerligen uppbära klander av 

 kommande generationer. 



För egen del tror jag, att de i allmänhet sönderhuggna, upptrasade och 

 glesa norrländska skogarna liksom alla kulturskogar en gång måste under- 

 kastas trakthuggning, om jämnare sammansatta, för ståndorten lämpliga, bättre 

 slutna och mera producerande bestånd skola erhållas. För trakthuggning lämpa 



