ENLIGT VILKA GRUNDER HÖR EN AVVERKNINGSBERAKNIXG UPPRÄTTAS? 627 



sig emellertid ytfackxerksmetoder bäst. Under många omständigheter torde 

 den enklaste av dessa vara användl)ar. Ur denna beräknas den yta, som 

 årligen skall a\\erkas, genom att di\idera den produktiva skogsmarkens areal 

 med exploateringstidens antal ar. I andra fall mäste måhända hänsyn tagas 

 jämväl till kubikmassan eller tillväxten. 



Jag tror dock, att det skulle vara olyckligt att i ett cirkulär fastslå denna 

 eller varje annan formel för avverkningens beräknande. Som jag förut på- 

 visat, äro de skogliga förhållandena i vårt avlånga fosterland mycket vä.xlande 

 och att finna en formel, som läm])ar sig för alla skogar och skogsbrukssätt, 

 är omöjligt. I ett indelningscirkulär torde endast de grundläggande prin- 

 ciperna, men dessa mycket noggrant, böra bestämmas, såsom grunderna för 

 omloppstidens eller exploateringstidens längd m. m. Detaljerna synas däremot 

 böra överlämnas åt förrättningsmännen. Dessa böra sålunda få bestämma, vilka 

 metoder eller formler, som lämpligen böra an\ändas. Det finnes för övrigt 

 ingenting, som hindrar, att ett flertal sådana för kontroll och jämförelse användes 

 för samma tlriftsklasser. 



Vad jag nu anfört gäller slutav\erkningen. 



För att beräkna föravverkningens storlek fordras att hava klargjort, vilken 

 gallringsteknik som kan och skall tillämpas. Här\id lämna lokala erfarenhets- 

 tabeller en god ledning. Sådana sakna vi emellertid fullständigt, om jag 

 undantager jägmästare Jonsons tabell för Malingsboskogarna. Men dylika 

 tabeller, utvisande gallringsbeloppens storlek och gällande endast för mindre 

 områden, kunna utan alltför stort arbete up];)rättas. Skovrider Helms har så- 

 lunda upprättat en sådan för en omkring 1,035 har stor dansk skog på ett 

 materiel av endast 9 provytor, och denna har visat sig mycket tillförlitlig. 

 Tabellerna böra givetvis icke såsom försöksanstalternas tabeller ^ utvisa skogens 

 ideella tillstånd utan dess nuvarande, och huru detta bör ändras eller omfor- 

 mas under perioden. Dessa tabeller böra revif^ras samtidigt med skogshus- 

 hållningsplanerna. Utarbetandet av dylika synes böra verkställas gemensamt 

 av revirförvaltare och taxator. Med ledning av dessa tabeller kunna föravverk- 

 ningsbeloppen beståndsvis beräknas. 



Som sammanfattning av det sagda vill jag framhålla: 



att skogens tillstånd bör på det noggrannaste beskrivas och åskådliggöras, 



att i överåriga skogar uthållighetsprincipen för närvarande synes böra upp- 



att frihet må medgivas iorrättningsmännen att välja det för förhållandena 

 mest lämpliga sättet eller sätten för slutavverkningens beräknande, samt 



att föravverkningen bör beräknas enligt lokala erfarenhetstabeller. 



Byråchefen Th. Hermelin: Inledarens anförande och däri gjorda uttalanden 

 grundades till väsentlig del på förevisade grafiska tabeller över det å vissa 

 kronoskogar befinthga virkesförrådet samt dettas beskaffenhet och sammansätt- 

 ning. Det förefaller emellertid, som om han härvid i flera hänseenden alltför 

 mycket generaliserat de resultat, som kunnat framgå av de meddelade upp- 

 gifterna för berörda skogar. Tabellerna hänföra sig till skogar förnämligast i 

 Mellersta Norrlands distrikt och a\se att lämna översikt över det skogliga 



' Detta innebär givetvis ingen kritik av de utav försöksanstalterna upprättade erfarenhets- 

 tabellerna. Dessas uppgift är nämligen att visa, huru skogarna i stort sett och under bästa 

 förhållanden med användning av vissa skogsbrukssätt eller gallringsmetoder komma att ut- 

 vecklas. 



