ENLIGT VILKA GRUNDER DÖR EN AVVERKNINGSBERÄKNING UPPRÄTTAS? 633 



vande av trädslagen, åldersklasserna, virkesmassan o. s. v., alltsammans så 

 fullständigt genomfört, som hushållningen krävde. Sedan borde det uppdragas 

 åt någon viss person inom distriktet, taxatorn eller överjägmästaren, att vidare 

 handlägga indelningen. Jag föreslog, att överjägmästare Wallmo skulle taga 

 hand om detta, och att beständsbeskrivningar skulle utföras över skogar, som 

 man ansåg \ara medeltalet för distriktet. Och vidare, att man därefter skulle 

 genomgå bestånd efter bestånd och för varje sådant utröna, vad som under 

 de närmaste tio åren behövde göras. Jag föreslog detta för att man skulle 

 kunna skafta sig ett klart omdöme om det avverkningsbelopp, som erfordrades 

 under tio år, för att beståndsvården skulle bliva väl tillgodosedd, och om det 

 härför erfordrades en partiell taxering, så skulle man verkställa den, d. v. s. 

 man skulle i bestånden se efter, vad som borde uttagas i yngre och medel- 

 ålders bestånd genom gallring, i de äldre genom ljushuggning, slutavverkning 

 o. s. v., och på detta sätt skulle man kunna få fram ett resultat, som visade, 

 vad vi under loppet av tio år verkligen behövde avverka i de undersökta 

 skogarna. Jag föreslog, att denna undersökning borde göras av i)ersoner, som 

 förvärvat vana att handlägga skogshushållningsärenden, sålunda i allmänhet 

 andra personer än de, som upprättade beståndsbeskrivningarna, i händelse 

 dessa senare förrättningsmän icke ägde tillräcklig kännedom om trakten och 

 icke handhaft skogshushållningen på den trakten. När vi gingo från detta 

 sammanträde inom domänstyrelsen, hade jag sällskap med ö\erjägmästare We- 

 landf.r, som ansåg detta vara ett tillvägagångssätt, som vi borde använda. 

 Tillvägagångssättet vore enligt mitt förmenande det, som vi, innan vi hade 

 hushållsplaner, måst använda vid bestämmandet av avverkningen i skogarna, 

 sålunda både privata skogar och statsskogar. \'i måste, ansåg jag, sä långt 

 möjligt söka att orientera oss beträffande skogarna, gå igenom vad som be- 

 träffande skogen behövde göras. Vi sågo därvid efter, huruvida detta kunde 

 utföras självständigt för beståndet, eller om vi behövde använda förberedande 

 åtgärder, för att icke utsätta angränsande bestånd för stormskador eller andra 

 kalamiteter. Vi fingo emellertid nöja oss utan beståndsbeskrivningar. Med 

 avseende på det belopp, som vi funno böra avverkas, kunde det vara större 

 än det normala eller mindre än detta, men vad som behövdes är, att en 

 verklig beståndsvård uppkommer. Man behöver för detta ändamål icke att 

 sammankoppla en stor massa skogar, utan om jag är alldeles övertygad, att 

 här bör jag gallra, här bör en ljushuggning ske, här en slutavverkning o. s. v., 

 och att detta kan ske utan något hinder i ekonomiskt avseende, så bör detta 

 utföras. Jag behöver icke vara bunden av den bestämda massa, som normalt 

 bör tagas ut inom ett större eller mindre område. Det kan bliva en över- 

 avverkning, en sådan överavverkning, som är nödvändig i skogsvårdens intresse 

 och därför bör äga rum. I vissa fall kan det bliva en avverkning, som är 

 mindre än den normala. Jag tar alltid ut sådant, som skulle motsvara en 

 god skogsvårds fordringar. 



På detta sätt handlade jag den i)rivata skogsvård, som jag hade att sköta. 

 Jag råkade i går disponenten för det bolag, som jag senast handlade skogs- 

 hushållningen för, och frågade, huru stor deras avverkning nu vore. »Jo», 

 sade han, »vi hade tagit ut det belopp, som Ni då beräknade, vi ha gått 

 däröver med avseende på de smärre dimensionerna, emedan vi kunna tillgodo- 

 göra oss dem bättre numera. >- Jag hade gjort ett överslag beträffande nor- 

 malavverkningen, och jag fann, att det som jag beräknade på iSgo-talet hade 



