ENLIGT VILKA GRUNDER BÖR EN AVVERKNINGSBERÄKNINO UIM'KÄTTAS? 639 



dimensioner, att man icke kan taga ut den. Det är sålunda icke nog med, 

 att man vid taxeringen påvisar, att skogen är övermogen eller överårig, utan 

 det bör också utredas, om vi ha möjlighet att taga ut allt det överåriga. 

 Många gånger kalkyleras tel i avverkningsberäkningen pä den grund, att man 

 icke iakttager detta. Man kan ha ganska goda förhållanden på somliga ställen, 

 men på andra skiften av en och samma skog, måste man ofta lämna de kle- 

 nare dimensionerna kvar, vilka dimensioner ofta utgöra en betydlig del av 

 virkesmassan. Ur egen praktik kan jag anföra, huru som å viss skog endast 

 30 % av den erkänt övermogna skogen visade sig ekonomiskt möjlig att 

 med nu rådande virkespris uttaga. 



Många av de välvisa råd, som framkommit, huru staten skall sköta sina 

 överåriga skogar, gå därför icke att fullfölja i verkligheten. Det är emellertid 

 otvivelaktigt en teknisk fråga av stor betydelse, huru man skall uppställa en 

 lämplig statistik över skogarnas tillstånd. Jag häller dock före, att man 

 genom den metod, som domänstyrelsen slagit in på, nämligen uppdelandet av 

 skogen i nyssnämnda tre mogenhetsklasser med närmare redogörelse för dimen- 

 sionerna och tillväxten i varje mogenhetsklass, har skapat möjlighet att på mycket 

 tillfredsställande sätt få överblick över de åtgärder, som närmast behöva komma 

 i fråga. (Jivet är att i den män, man genom avverkning får Norrlandssko- 

 garna i mera tillfredsställande skick, så böra också mera noggranna inven- 

 teringsmetoder där införas pä samma sätt, som för södra delarna av landet 

 sedan länge praktiserats. Att nu nedlägga stora kostnader för skogsindelning 

 utan att motsvarande nytta kan påvisas, strider mot förständig ekonomi. 



Byråchefen Örten blad: Med avseende på det samtal, som här omnämnts, 

 vill jag endast säga, att givetvis min ståndpunkt är den, att jag önskar be- 

 ståndsbeskrivningar och avverkningsberäkningar på distrikten. Ett utsynings- 

 förslag måste avse att enligt skogsvärdens fordringar är för år ordna avverk- 

 ningen, varvid det kan förekomma, att avverkningsbeloppet efter förhållandena 

 måste ökas eller minskas. 



Överjägmästare Welander: Få vi använda avverkningsformeln så, att det 

 genom formeln erhållna beloppet ändras allt efter skogens tillstånd, då må 

 denna formel gärna existera för mig. Den har i så fall ingen praktisk bety- 

 delse, men då tycker jag å andra sidan, att vi kunna undvara formeln och 

 låta förhållandena vara omedelbart avgörande. I övrigt finner jag det beklagligt, 

 att lektor Jonson synes utgå ifrån att en mycket extensiv skogsskötsel är regel 

 i Norrland. Så är dock icke fallet. Även där kan man på stora områden 

 få avsättning för pappersved och smärre timmerdimensioner, så att det är 

 möjligt att på ett tillfredsställande sätt sköta skogen pä flertalet revir. När 

 man skall uppgöra generella grunder för skogsskötseln, bör man för övrigt 

 icke utgå från de sämsta utan från de bättre förhållandena, helst som möjlig- 

 heterna för en rationell värd av de nu extensivt skötta kronoparkerna allt- 

 jämt ökas i Norrland. Nu tycks Skogsinstitutet syssla endast med övnings- 

 skogar, som hava synnerligen dåliga avsättningsförhällanden. Jag skulle vilja 

 tillråda dem, som anordna dessa praktiska övningar, att skogshögskolan även 

 får sig anvisade sådana skogar, där en fullt ordnad skogsskötsel kan tillämpas, 

 varigenom synen på föreliggande frågor kanske skulle bliva gynnsammare, vad 

 de norrländska distrikten angår. 



Lektor Jonson utgick därifrån, att det bör vara tillräckligt, om skogen in- 

 delas i tre mogenhetsklasser, och att det blir för dyrt att verkställa en nog- 



