650 



ERIC W. RONGE. 



ning samt föreslagen och godtagen avverkning har jag sedermera kunnat 

 approximativt beräkna tillståndet å skogen vid periodens slut; procen- 

 tuella fördelningen av detta virkesförråd har under 20-årsperioden så- 

 lunda förbättrats: 



Skog av omloppstidens ålder och därunder c:a 23 "4 



Överårig skog c:a 77 % 



Grafiskt upplagt framstår »hushållningen» med önskvärd tydlighet (se 

 fig. i). ■ 



orrxlojoaä te dc-Ttb 



0«/ 



'/ 



cc^ ö^CL et ar^ S^oif 



JT. l^<^ c^ pe r t o d e, n, c Ci I te t 



Fig. I. JCritisk belysning av en hushållningsplans resultat. Procentuell fördelning av 



virkesförrådet. 



Då en hushållningsplans första och viktigaste princip ovillkorligen är 

 att för perioden föra skogen ett så stort steg som möjligt i riktning mot 

 normalare förhållanden — eller för en abnorm skog som denna nöjaktigt 

 förändra skogens abnonnitetstillstihid, — då kan domen över en plan 

 som denna icke bliva annat än en. Planens grundtanke är icke tänkt 

 till slut, och »hushållningens» resultat har också blivit detta: förhållandena 

 på skogen äro vid periodejis slut nära nog lika abnorma som vid dess 

 början. 



Härmed kommer jag slutligen in på den för dessa arbeten synnerligen 

 viktiga tillväxtberäkningen. Det är tillväxten, som skall omvandla och 

 normalgöra våra skogar, och därför måste också ett särskilt intresse 

 ägnas densamma — alltifrån taxeringen därute på marken till den kri- 

 tiska granskningen av planens avverkningsbelopp. Och detta är just 

 vad som vid taxeringen sker, dä virkesförrådet uppdelas i mogenhets- 

 klasserna »utvecklingsbar», »mogen» och »övermogen» skog. »Tillväxt- 

 klasser» skulle man även kunna kalla dem, ett förhållande, som var och 



