782 REDOGÖRELSE FÖR SKOGSFÖRSÖKSANSTALTENS VERKSAMHET. 



ling. En av de anmärkningar, som gjorts mot de starka gallringarna, 

 går som bekant ut därpå, att i synnerhet risen tilltaga allt för mycket 

 i frekvens och frodighet, så att föryngringen försvåras och markens produk- 

 tionsförmåga nedsättes. Då en sådan fråga som denna endast kan lösas 

 genom observationer under en följd av år, är det tydligen av största bety- 

 delse att äga en analyseringsmetod, som i olika personers händer verkar på 

 ett fullt likformigt sätt. Den Rauxkiaer-Lagerbergska metoden har enligt 

 min uppfattning förutsättningar för att lösa den förelagda frågan, då meto- 

 dens noggrannhet kan ökas eller minskas allt efter behov och med hän- 

 syn till varje särskilt fall, varjämte den personliga subjektiviteten blir, 

 om icke alldeles upphävd, så dock mycket skarpt begränsad. 



Med hänsyn till vad här ovan anförts får jag för den kommande tre- 

 årsperioden föreslå: 



att i ett mindre antal väl utvalda provytor, som äro föremål för stark 

 gallring, markflorans förändringar undersökas efter den av LAGERBERG 

 modifierade RAUNKlAER'ska metoden. 



2. Tallhedarnas föryngringssvårigheter. 



Tallhedarna ha under den förflutna treårsperioden alltjämt varit före- 

 mål för avdelningens undersökningar. Dessa ha bestått i 



i) att följa tallplantornas utveckling i de olika försöksserierna å för- 

 söksfälten \ id Rokliden i Piteå revir och å krpk. Östra Jörnsmarken i 

 Jörns revir; 



2) att uppdraga plantor i olika humusformer, insamlade å olika plat- 

 ser på tallhedarna; 



3) ett närmare studium av humusformernas bakteriologiska egenskaper; 



4) undersökningar av föryngringssvårigheterna å Hökensås häradsall- 

 männing i Västergötland; 



5) fuktighetsbestämningar i marken å tallhedar å morän. 



Av de tvänne försöksfälten börjar det vid Rokliden i Piteå revir nu 

 bli så gammalt, att resultaten framträda med något större tydlighet. 

 Det har visat sig, att humusinblandningen i såddgroparna i hög grad 

 påskyndar tallplantornas utveckling. Särskilt är detta fallet, om man av- 

 skrapar det å tallheden befintliga humustäcket och blandar det väl med 

 jorden i såddgropen. Mycket kraftiga bliva de tallplantor, som upp- 

 dragits i de gropar, där den inblandade humusen härstammar från hu- 

 mustäcket under tallkronorna. Denna skillnad i humusformernas värde 

 för de unga tallplantorna står i god relation till de i föregående treårs- 

 berättelse relaterade undersökningarna angående humusformernas halt av 

 vattenlösliga kväveföreningar. Försöksfältet vid Rokliden har, sedan 



