786 REDOGÖRELSE KÖR SKOGSFÖRSÖKSANSTALTENS VERKSAMHET. 



ett mindre område planterades där för cirka 60 år sedan lärk, som haft 

 ett mycket gynnsamt inflytande på marken. I lärkbeståndet ha vit- 

 mossorna försvunnit, i det att marken nu nästan helt täckes av mult- 

 nande barr. I den omgivande granskogen är däremot* marken överdra- 

 gen av ett ganska yppigt Sp ha g) mm -iéiCke. Lärkskogen har vid verk- 

 ställd undersökning visat sig växa med c:a 7 kbm per år och har, medan 

 granen samtidigt endast producerar något över 1 kbm. 



Dessa olikheter i tillväxt visa sig även i de olika beståndens inverkan 

 på grundvattensståndet i marken. För att studera detta anlades hösten 

 1911 sex stycken brunnar av samma konstruktion som å försöksfälten 

 vid Rokliden och å krpk. Kulbäcksliden. Sedan försöksfältet anlades, 

 ha grundvattensmätningar därstädes utförts en gång i veckan. Grund- 

 vattnet står under vintern mycket högt och når i det närmaste samma 

 höjd under lärkbeståndet som under granskogen. Vid vegetationsperi- 

 odens början sjunker emellertid grundvattnet mycket hastigare under 

 lärkskogen än under granskogen, och skillnaden kan, även när nederbör- 

 den är riklig, uppgå till närmare en meter, ehuru observationspunkterna 

 ligga nära varandra. Här har man sålunda ett intressant och ojävaktigt 

 bevis på skogens inverkan på grundvattensståndet i marken. 



I anslutning till det för treårsperioden uppgjorda programmet ha om- 

 givningarna kring försöksfälten å Kulbäcksliden och vid Rokliden kart- 

 lagts i en mycket stor skala, i : 4000. A dessa kartor ha inlagts de 

 olika skogs- och myrtypernas utbredning, en stor mängd höjdpunkter 

 ha inlagts. Kartorna illustrera på ett synnerligen förträffligt sätt skogs- 

 och myrtypernas beroende av och förhållandena till varandra, till terrängen 

 och till markens mer eller mindre starka lutning. Samtidigt med kartan 

 upprättades en dikningsplan. Kartan och dikningsplanerna ha uppgjorts 

 av dikningsledaren i Umeå distrikt, e. jägmästaren JOHN Wallmark. 

 Försöksfältet vid Kulbäcksliden har utvidgats, i det att inom ett område 

 av över 13 hektar har de olika skogs- och försumpningsformationerna inlagts 

 på ett mycket detaljerat sätt. A försöksfältet å Kulbäcksliden påbörjades 

 dikningarna förra sommaren, men dessa arbeten blevo i någon mån störda 

 av mobiliseringen under augusti och september månader. 



A försöksfälten ha vidare utförts undersökningar över avdunstningen 

 ifrån myrformationer av olika slag till jämförelse med en vanlig fri vatten- 

 yta, över luftfuktighetens variation i olika växtsamhällen, över Sphagmon- 

 tuvornas förhållande till och inverkan på markens fuktighet samt över 

 Sphagman-tnvornzs utvecklingshastighet. Vidare har särskild uppmärk- 

 samhet riktats åt randformationernas utvecklingsgång för att se i vad 

 mån denna kan anses gå i en bestämd riktning. 



Dels för att komplettera de å försöksfälten gjorda observationerna. 



