822 



IVAK TRAC^.ARDH. 



Anmärkningsvärt var, att sent på hösten antalet angripna barr i bona 

 var så växlande; det högsta som observerades var 12 — 14, i likhet med 

 vad som uppgives i litteraturen, men man fann också ofta blott 3 — 4 

 angripna barr. Detta kan antingen bero på att äggläggningen är ut- 

 sträckt över en rätt lång tidpunkt eller också att larverna ej äro så 

 stationära, som man trott, utan fördela det antal barr, som de behöva 

 för sin utveckling, på flera lokaler. 



Mot detta senare antagande talar dock larvens arbetsmetod, som 

 tydligt lägger i dagen dess obenägenhet att vilja exponera sig mera än 

 nödvändigt, och gör det högst osannolikt, att larven skulle lämna en 

 plats, där den hade fullt upp med föda, för att uppsöka en annan. 



Av denna anledning är det ej osannolikt, att äggläggningen är ut- 

 sträckt över en så pass lång tidrymd, att på hösten larver av olika 

 ålder uppträda vid samma tidpunkt, de äldre i bon av 12 — 14 barr, de 

 yngre i dylika av 4 — 6 barr. 



Övervintringen sker, som bekant, i larvstadiet, och förpuppningen äger 

 ej rum förrän påföljande vår, enligt uppgifter från Tyskland i april, hos 

 oss sannolikt senare. 



Vi få sålunda för Stockholmstrakten ungefär följande schema för ut- 

 vecklingsförloppet. 



Tedellas gnag är mycket karaktäristiskt; larven äter ett hål i ett barr, 

 alltid nära basen, och urholkar det därefter fullständigt, varefter den 

 förfar på samma sätt med närstående barr. Ingångshålet omgives av 

 ett rör av silke, som löper ut från en väv, som kläder skottaxeln vid 

 barrens bas, och om man avlägsnar ett dylikt barr, sitter en del av 

 röret kvar som en krage vid ingångshålet. Larven vandrar från ett 

 barr till ett annat skyddad av denna hylsa; i denna fastnar en stor del 

 av de exkrementer, som larven bortskaffar ur barren. Detta bortskaf- 

 fande av exkrementerna ur barren beror ej på någon renlighetsinstinkt 

 hos larven utan sker med nödvändighet. Vi måste nämligen komma 

 ihåg, att det är först när larven ätit ur nästan hela barret, som dess 

 kropp får rum däri; till dess är den utanför barret varande bakre de- 

 len av dess kropp dold av vävnaden, och vid utkrypandet ur barret an- 

 vänder larven samma öppning, som den kom in igenom, vilket tydli- 

 gen har till följd, att det urätna barret sopas fullständigt rent. 



