TALLENS OCH GRANENS FIENDER KLAND SMÅFJÄRILARNA. 827 



Förpuppningen skedde i överensstämmelse med v^ad man förut visste 

 genom Baers undersökningar i en vävnad mellan barren, och d. 1 6 juni 

 kläcktes de första exemplaren. 



Det har ej lyckats att påvisa någon skillnad mellan icdella och 7ia- 

 7iana i fråga om sättet att angripa barren. Båda angripa barren vid 

 basen, göra där ett runt hål, urholka större delen af barret, gå seder- 

 mera ut samma väg de kommit in, spinna ihop de angripna barren 

 samt angripa varken årsskott eller knoppar. 



Trots detta är, som nämnt, )ia?ia)ias verksamhet vida mera fördärv- 

 bringande än tcdcllas. emedan den infaller under en för granens tillväxt 

 betydelsefull period. 



När iedellas angrepp börjar antaga större proportioner, äro nämligen 

 de för den följande vegetationsperioden bestämda knopparna redan ut- 

 bildade och försedda med nödvändig reservnäring. Därför kan det 

 också inträffa, att till och med nästan kalätna granar följande år fä 

 sina knoppar normalt utbildade, även om det sker något senare än 

 annars. 



Man har försökt att utröna verkningarna av ett allvarligt angrepp 

 genom att mäta höjdtillväxten på 12 — 16-åriga kulturer (Baer, 1903, 

 sid. 205) och funnit, att under själva härjningsåret ingen minskning- 

 äger rum, men under det följande året äro toppskotten blott 54 % av 

 den normala längden. 



Dvärgbarrvecklarens angrepp återigen inträffar just på den tidpunkt, 

 då barren skola börja bereda näring åt följande års knoppar. Följden 

 blir, att vid ett häftigt angrepp såväl dessa som själva årsskotten duka 

 under. Man känner exempel, när på häckar av omkring 15-åriga gra- 

 nar levande grenar blott funnos kvar i den nedersta tredjedelen och 

 årsskotten blevo förkrympta (Baer, igo6, sid. 430 — 431). 



Första gången, som en anmärkningsvärd skadegörelse i vårt land 

 kommit till förf:s kännedom, var 1913, då forstmästaren Arbmax i Gäd- 

 dede meddelade till Centralanstaltens Entomologiska Avdelning, att 

 arten härjade i trakten av Kvesjön i Norge samt vid Frostviken. Som- 

 liga granar voro berövade all grönska, men årsskotten utvecklade sig 

 likväl normalt, varför skadegörelsen ej kan mäta sig med den av Baer 

 skildrade. 



Beskrivning ai' larven. 



Larven är blekt smutsgul och når en längd av 8 mm. Huvudet är 

 svart, protoracalskölden svartbrun och analskölden av kroppens färg. 

 Kutikulan är som hos tedella försedd med små runda upphöjningar. 



Kroppshårens placering. Kroppshåren sitta ej i några färgade plåtar. 



