TALLENS OCH GRANENS FIENDER BLAND SMÄFJÄRILARNA. 



831 



På samma sätt förklaras också Ratzeburgs uppgift om de skadade 

 knopparnas utseende (sid. 247): »Dia ausgefressenen Knospen unter- 

 scheiden sich von den gesunden im äusseren Aussehen fast gar nicht. 



b a c Foto av förf. 



Fig. 13. a, granskott, med spetsen ituskuren för att visa Argyresthia illuminatellas gång; 

 man lägge märke till att barren fallit av på den angripna delen, ^l^\ b, dito, starkare förstorat, 

 för att visa puppan liggande med huvudet nedåt i toppskottet; c, dito, med det av lar\en 



förfärdigade utgängshålet. 



Das einzige Merkmal, woran man in der Regel das Vorhandensein der 

 Raupe erkennt, ist das oben erwähnte Harztröpfchen, welches im Friih- 

 linge durch die Winternässe getriibt erscheint.» 



Som av fig. 12 och 13 framgår, känner man hos oss omedelbart igen 

 ett skadat skott därpå, att i dess spets ett antal barr fallit av, och re- 

 dan på hösten har ett angripet skott mistat de 6- — 8 barr, som sitta 

 närmast nedanför spetsknoppen. 



Däremot observeras sällan kådutflöde, och oftast är det omöjligt att 

 finna själva ingångshålet. 



Om sålunda skadegörelsen på äldre granar förlöper på ovan skildrade 

 sätt, så ändrar den på yngre granar karaktär oeh visar i själva verket 

 en slående överensstämmelse med Saxesens och Ratzeburgs skild- 

 ringar. 



Just medan jag var sysselsatt med att nedskriva dessa anteckningar, 

 anlände nämligen från länsskogvaktare P. JACOBSSON, Strömsund, prov 



54 Skogsvårdsföreningens Tidskrift igtj. 



