854 IVAR TRÄGÅRDH. 



Puppan (fig-. 37 a) är i likhet med hos farinatclla robustare än hos 

 Ocnerostoma pi7iiariclla, och beväpningen i bakkroppsspetsen är helt 

 annorlunda. Vingslidorna räcka till mitten av det femte abdominal- 

 segmentet; bakkroppen saknar tornar eller skulptur och är i spetsen 

 snett avskuren pä undersidan, varjämte subventralt i spetsen sitta två 

 par jämnsmala, böjda borst (fig. 37 c]. Pannan är rundad och bär på 

 sidorna tvä par hakformigt böjda borst (fig. 37 b). 



Dyscedestis farinatella (Zell.) 



Om denna barrminerare finnes från 

 vårt land blott en enda uppgift, hos 

 AVallengren, som uppgiver Skåne 

 som fyndort. 



Sannolikt beror detta endast på den 

 sporadiska kunskap om vårt lands små- 

 fjärilsfauna, som vi överhuvud taget äga, 



Foto av förf. , , . . , 



Fig.sS. DyscedcMs farinatella ^^h arten torde 1 sjalva verket vara ut- 

 (Zell.), omkr. "/j. bredd över stora delar av vårt land. I 



Centralanstaltens Entomologiska Avdel- 

 nings samlingar finnas ett par exemplar tagna av Lampa i Stockholms- 

 trakten, och själv har jag kläckt den ur minerade barr från såväl Karls- 

 borg som Experimentalfältet. 



Om dess levnadssätt finna vi uppgifter från Östersjöprovinserna hos 

 v. NOLCKEN (1867, sid. 620 — 623). Han fann fjärilarna från den 1 8 juni 

 till augusti på tallar; den 3 maj påträffade han nästan fullvuxna larver 

 minerande i tallbarr. Arten synes ej göra någon åtskillnad mellan yngre 

 och äldre träd, men föredrager skogsbryn och kanten av uthuggningar. 



Minan börjar nästan utan undantag vid barrets spets och ett betyd- 

 ligt stycke av detta blir urholkat, så att det torkar. När larven är 

 fullvuxen, gnager den ett litet hål i barrets epidermis och spinner sig 

 ned på marken, men byter först om hud. 



Öm äggets placering hade v. NOLCKEN oriktiga föreställningar; han 

 -skriver (sid. 621): »Das Ei wird wohl an die Spitze der Nadel aufde- 

 ren (concaven) Innenseite unter die feine oberste vSchicht der Epidermis 

 gelegt; man sieht dort immer einen eigentiimlichen braunen Flecken, 

 auf dem öfters eine festklebende körnige Erhöhung wie ein schwärzlich 

 braunen Schmutzklumpchen (Exsudation), und einmal glaube ich das 

 Schillern des Endes der Eihaut gesehen zu haben.» 



Agget lägges emellertid ej under epidermis utan fästes på barrets 

 yta i likhet med vad som i allmänhet sker bland övriga småfjärilar, 

 vars larver minera. 



