TALLENS OCH GRANENS FIENDER BLAND SMAKJARILARNA. 



86 I 



Utveckling och /crnat/ssä//. ' 



Äggen läggas utan undantag tätt 

 vid spetsen av barren (fig. 44 a L]--"^ 



och 45 c) och vanligen på den 

 konkava sidan; de äro ovala och 

 tillpetsade i båda ändar med välvd 

 översida samt platt undersida. När 

 larven kläckts, äter den sig genom 

 golvet på äggskalet in i barret och 

 gör där till att börja med en smal, 

 slingrande gång, som så småningom 

 vidgar sig och efter en sträcka av 

 10 — 12 mm. utfyller hela barret, 

 så att blott epidermis och hypo- 

 dermis blir kvar. Under den period, 

 då gången är liten, förlöper den 

 uteslutande i armpalissadvävnaden 

 (fig. 44 Z'). Larven fortsätter mot 

 barrets bas och i medeltal blir 

 längden på minan omk. 40 mm. 

 Larven lämnar densamma genom 

 ett ovalt hål nära den nedre delen 



_ i-u_ •„!. TTii. I ^iS- 44- <f, schematisk teckning av ett 



av mman och beger sig ut. Ltt lUlii *» ^^ ' ^ 



. tallbarr, minerat av larven till Ocnerostoma 



dylikt tomt barr kännes lätt igen a .... 



^ => piniariella Zell. a, aggskalet; mg, bor- 



pa lOljande kännetecken: 1 regel jan av mingången; /«, mingången, till största delen 



sitter äggskalet kvar på barret fylld av exkrementer, <•; ?^, utgångshålet; de strec- 



länge efter det att larven lämnat ^'^^^ partierna äro orörda, b, tvärsnitt genom 



j , -j •• 1 ■ barret vid vig. fig. a-, g, mingång; ^-.v, exkremen- 



det, vidare ar en omkring 20 mm. ä- s .5- s s- • 



^ ter; r, centralcylinder; //, hartskanal. ''7^. 



läng del av minan fylld av sma 



tätt packade exkrementer, men den nedre, omkring 9 mm. långa delen 

 är tom, beroende därpå, att larven uppfyllde den, innan den begav sig ut. 

 Nar larven lämnat minan, beger den sig ut på spetsen av ett barr, 

 spinner sig där ett underlag av silke, vari den tager stadigt fäste 

 med fötterna och genomgår därpå sin sista hudömsning (fig, 46 b). Un- 

 der det sista stadiet förtär larven ingenting, och härigenom avviker den 

 från larven till Cedestis gysselinclla, vilken ibland gnager på barren un- 

 der det sista stadiet (Trägårdii, 191 i, sid. 3). 



* Som i det föregående nämnts, kläcktes 1914 ur barrmatcrialet även Dyscedestis fa- 

 rinatella, ehuru i ringa antal. Därför råder en viss osäkerhet, huruvida följande uppgifter 

 hänföra sig till den ena eller andra eller båda av dem. 



