888 SKOGSADMINISTRATIONEN. 



minskas de vedkvantiteter, som enligt förenämnda tablå stå till edert förfogande, varom 

 Kungl. Styrelsen härigenom velat underrätta. Utredning saknas visserligen om de kvanti- 

 teter, som sålunda komma att avgå, men torde dylik utredning lämpligast kunna åstadkom- 

 mas på det sätt, att Ni, som äger kännedom om alla lokala livsmedelskommissioner, direkt 

 från vederbörande jägmästare inhämta uppgifter i förevarande hänseende. 



Kungl. Styrelsen underrättar samtliga härav berörda jägmästare härom genom avskrifter 

 av denna skrivelse. 



Ifrågasatt exportförbud för oarbetat virke av furu och gran. 



Domänstyrelsen har härom den 13 oktober 1915 till statsrådet och chefen för Kungl. 

 Finansdepartementet avgivit följande utlåtande. 



Genom remiss den 8 innevarande oktober har Herr Statsrådet anmodat domänstyrelsen 

 att skyndsamt avgiva yttrande i anledning a\^ en underdåning framställning från Svenska 

 pappersbruksföreningen angående exportförbud på oarbetat \irke av furu och gran. 



Styrelsen anhåller få erinra därom, att denna fråga tillförne varit föremål för Herr Stats- 

 rådets uppmärksamhet, och att domänstyrelsen efter remisser den 3 december 1914 och den 

 9 mars 191 5 i ärendet avgivit yttranden den 5 december 19 14 och den 10 mars 1915, 

 vilka yttranden styrelsen nu får åberopa. Frågan angående exportförbud avsåg vid nyss 

 nämnda tidpunkter vissa virkesslag av oarbetad gran, varemot det nu ifrågasatta exportför- 

 budet utsträckts att omfatta jämväl furuvirke. 



Svenska pappersbruksföreningen framhåller, att vissa omständigheter tillkommit, som göra 

 det begärda exportförbudet ännu mera önskvärt. Det vore numera mycket svårt att erhålla 

 stenkol och dylikt bränsle i tillräcklig mängd, varför åtskilliga pappersbruk nödgats helt 

 eller delvis använda vedbränsle för att kunna hälla sina fabriker i drift. Det bleve emeller- 

 tid allt svårare att kunna erhålla vedbränsle i synnerhet som åtminstone i mellersta Sverige 

 uppköptes så mycket som möjligt av massaved och pitprops för export. Pitpropsvirke ex- 

 porterades nu i en mycket stor skala över Norge. Före krigets utbrott importerades till 

 Norge rätt mycket massaved från Ryssland. Nu måste åtskilliga fabriker i Norge söka i 

 Sverige anskaffa, vad de härav ej kunde erhålla i Norge, och detta skedde från traker i 

 Sverige, där den naturliga tillgången ej vore tillräckligt stor för den inhemska förbruk- 

 ningen. 



Såsom motiv för att framställningen nu omfattar även furuvirke anföres, att furuprops ex- 

 porteras till sådan mängd, att det menligt inverkar på fabriksdriften i Sverige. 



Domänstyrelsen hyser fortfarande starka tvivel om lämpligheten och nödvändigheten av 

 att genom exportförbud hindra utförseln av oarbetat granvirke och denna ovisshet är än 

 större i fråga om sådant förbud för oarbetat furuvirke. 



Visserligen är det sant, att den starkt begränsade importen av mineraliska bränsleämnen 

 måste på ett kännbart sätt påverka vår pappersindustri, men det vore ingalunda önskvärt 

 att genom exportförbud på vissa slag av oarbetat virke av tall och gran, huvudsakligen 

 pappersmasseved och props, söka nedpressa prisen å dessa varor i syfte att de skulle komma 

 att användas såsom bränsle för vår fabriksdrift. Landets skogar innehålla fortfarande mycket 

 avfall och mindervärdigt virke, vilket bör främst komma till användning såsom bränsle. Det 

 vore från nationalekonomisk synpunkt ett missgrepp att för bränslebehovets tillfredsställande 

 framtvinga en annan ordning. Härmed skulle ock följa, att virke, som i följd av sin be- 

 skaffenhet vore ägnat för en högre användning, missbrukades till en lägre. Anmärkningsvärt 

 synes även vara, att pappersfabrikationen i Norge skall i konkurrensen med vårt land kunna 

 intaga en sådan ställning, att den, oaktat dryga järnvägsfrakter på massaved, kan betala 

 priser för sådan ved från Sverige, vilka icke vår fabrikation skulle kunna bära, då den vore 

 fri från en stor del av dessa frakter. 



Beträffande exporten från vårt land av massaved och props tillåter sig styrelsen fram- 

 hålla, att denna för närvarande är i hög grad försvårad ej blott genom de rådande höga 

 skeppningskostnaderna utan än mera genom att sådant virke av Tyskland behandlas såsom 

 krigskontraband. Främst inverkar detta på dylik export från östra Sverige, vilken därav är 

 omöjliggjord. Styrelsen har sig ock bekant, att rätt avsevärda kvantiteter props finnas lag- 

 rade efter Sveriges ostkust. Sålunda ligger exempelvis en av styrelsen känd firma i lager 

 med omkring 9,000 famnar props i Kalix, Tore och Piteå förutom något tusental famnar 

 längre söderut. Tillräckligt vägande skäl för att ett exportförbud för massaved och props 

 i Norrland och Dalarna skulle äga berättigande finnas enligt styrelsens mening icke. Bränsle 

 finnes därstädes i fullt tillräcklig mängd för ortens behov och därvarande trämassefabriker 

 hava god tillgäng på massaved. 



I fråga om landsdelarna söder om Norrland och Dalarna anser styrelsen ej några avse- 



