934 LITTERATUR. 



att tramställn ingen ej kan bli så tvärsäker, som kanske mången elev skulle 

 önska sig av en lärobok. 



Förutom en kort inledning är det stora verket uppdelat i trenne huvudde- 

 lar: en förberedande, en allmän och en speciell. Denna indelningsgrund ger 

 anledning till en del mindre upprepningar, och man finner ej heller allt om 

 en sak samlat på ett och samma ställe. Detta är emellertid en olägenhet, 

 som dock synes uppvägas av den praktiska fördelen, att upprepningar ej böra 

 ifrågakomma under de skilda trädslagen i den speciella delen. Förut ut- 

 gifna handböcker ha sökt komma ifrån en dylik olägenhet genom att på. det 

 först omnämnda trädslaget upptaga en ingående beskrivning av t. ex. olika 

 skogsodlingsmetoder m. m. Den av Wahuirkn valda inledningsgrunden är 

 bättre. 



Recensenten har erfarit, att manuskriptet till handboken frän början omfat- 

 tade omkring 300 trycksidor mer än som blivit utgivna. På grund av fram- 

 ställning från förläggaren och för att nedbringa bokens pris ansågs det nöd- 

 vändigt att avkorta manuskriptet. Detta förhållande, som förklarar en och 

 annan ojämnhet i boken, är likväl livligt att beklaga, då en dylik handbok ej 

 kan vara nog fullständig. Den verkställda förkortningen synes emellertid rec. 

 helst bort gå ut över vissa delar av den förberedande delen och särskilt 

 kapitlet om markbeskaffenhetens betydelse för skogsväxten, vilket kapitel kun- 

 nat bortfalla. I dess nuvarande form ger det nämligen ej den praktiska skogs- 

 vårdaren, vad han behöver veta härom, på samma gång som det, enligt vad 

 recensenten erfarit från kompetent håll, innehåller åtskilliga smärre felaktig- 

 heter av den beskaffenhet, att de ej bort förekomma i en handbok, som i öv- 

 rigt kan prisas för sin synnerligen gedigna karaktär. Som recensenten emel- 

 lertid ej anser sig fullt kompetent att bedöma detta första kapitel, vill han i 

 stället helt övergå till det följande, som ägnas åt skogsbeståndet. Här be- 

 handlas allmänna förutsättningar för beståndsbildningen, naturbeståndens upp- 

 komst och utveckling samt beståndstillståndet och dess analysering, såsom ål- 

 der, tillväxtförhållanden, slutenhet och beståndets sammansättning. Rörande 

 skogsbeståndet lämnas i allmänhet goda definitioner på gängse facktermer, 

 därvid ofta nya synpunkter framkommit. Sålunda karakteriseras beståndet så- 

 som »ett större antal träd eller trädplantor, som växa tillsammans och bilda 

 ett frän omgivningarna till beskaffenhet avvikande enhetligt skogssamhälle». 



Trädslagens större eller mindre förmåga och benägenhet att av naturen bilda 

 bestånd indelar förf. i trenne grupper: 



i) Sådana, som bilda större, sannnanhängande bestånd och därför kunna 

 kallas härskande, vartill räknas tall. gran, (björk) och bok; 



2) sådana, som väl bilda bestånd, men vanligen icke av större utsträck- 

 ning, vartill höra ek, al, gråal, asp och ask och 



3) sådana som endast förekomma gruppvis eller enstaka, såsom alm, lönn, 

 lind, avenbok m. fl. 



I stället för att kalla den första gruppen »härskande trädslag, hade det 

 kanske varit bättre att taga upp Hauch och Oppermann's terminologi »de 

 stora arealernas trädslag»; härigenom undgås förväxling mellan »härskande 

 trädslag» och »härskande träd>: . 



I samma kapitel gives en kort karakteristik av olika skogssamhällen, vilka 

 förf. efter den Lundströmska terminologien uppdelar i trenne grupper: ur- 

 sprungliga, härledda och tillbakagående. Även efter Lundström har förf 



