I,ITTERATI"K. t>.^5 



upptagit tlet vilseledande uttrycket mossig skog sasoin mossig barrbland- 

 skogv mossig granskog» i stället för den a\ lektorn vid skogsinstitutet A i.r.. 

 Nilsson använda »mossrik granskog >•, vilket uttryck redan har tradition vid 

 skogsinstitutet. I detta kapitel ingår ocksä en kort redogörelse för tillväxt- 

 förhållanden. ( ienom grafiska framställningar gives en god bild av höjd-, 

 grovleks-, massa- och värdetillväxten, men texten är väl koncentrerad för att 

 vara undervisande för den, som ej förut känner dessa förhållanden. Några 

 belysande exempel hade här varit välkomna, men de torde ha uteblivit pa 

 grund av utrymmesbrist. Vid förklaringen till fig. 17 bör kanske påpekas ett 

 litet förbiseende; det står av »A. och J. Mattson förbättrade tillväxtborren , 

 men å bilden är utdragaren av den äldre typen och ej den av |. Mai rsox 

 i marknaden förda nya modellen. 



I kapitlet »Slutenhet giver förf. en mycket fullständig beskri\ning på de olika 

 \ägar, varigenom beståndens slutenhet kan bedömas, jämte beteckning på de- 

 samma. Sålunda kan man utgå ifrån huvudbeståndets kronförhällande> el- 

 ler den levande kronans längd i förhållande till hela trädets höjd — en ter- 

 minologi, som hämtats från danskan, och som säkerligen för första gången 

 ingår i den svenska skogslitteraturen ■ — från bestånds- och stamgrundyta per 

 hektar, från trädantalet per hektar, beståndsmedelstammens ståndyta, ljustill- 

 förseln och markvegetationens beskaftenhet. Samtidigt omtalas, att slutenheten 

 betecknas med siffrorna i — 0,1 och eventuellt för överslutna bestånd i,roch 

 1,1 etc, men vilken av de ovan nämnda utgångspunkterna, man skall an- 

 vända för enhetligt genomförande av beteckningen, får man ej veta. Häref- 

 ter redogöres för de förhållanden, som inverka pä slutenheten, samt slutenhe- 

 tens betydelse i olika hänseenden. 



1 kapitlet om beståndets sammansättning behandlas först de olika träd- 

 klasserna, varmed förf. menar »träd, sammanförda i grupper efter dimension 

 eller andra gemensamma egenskaper>> . Knligt recensentens mening hade det 

 här varit bättre att från l)örjan skilja på stamklasser, där dimensionen är in- 

 delningsgrunden, och trädklasser, där andra indelningsgrunder användas. Detta 

 blir en klarare terminologi, när nu trädklasserna» alltmera börja tillvinna sig 

 intresse. Kland dessa behandlar förf. i den förberedande delen endast de 

 s. k. Kraft"t'ska trädklasserna. Förf. har synbarligen stark förkärlek för detta 

 system, som likväl ej vunnit någon vidare bur.skap eller kunnat användas vid 

 skogsförsöksanstalterna. 



Kn intressant skildring giver förf, a\ beståndens sanunansättning av olika 

 trädslag. Här anför förf. bl. a. Ra.mann"s undersökningar, enligt vilka t. ex. 

 tall och gran synas upptaga vissa näringsämnen ur .marken vid olika tidpunk- 

 ter. Härigenom skulle .således inom biandbestånden motverkas den närings- 

 konkurrens, som man annars antagit vara för handen. Som Ramanns under- 

 sökningar endast gälla smärre plantor, .så kanske man ännu ej får generali- 

 sera hans försök, men ä andra sidan är det av stort värde, att denna syn- 

 punkt nu framhållits. Den kan motväga den starka fruktan för näringskonkur- 

 rens, som man ofta får höra, och som föranlett mången intresserad skogsman 

 att »utrota» granarna kring tallarna. — Till sist framhåller förf. här de blan- 

 dade beståndens överlägsenhet. Att de dock skulle, som förf. säger, ofta lämna 

 en större virkesmassa än de rena, ville man gärna sätta ett frågetecken för. 

 Av Schwappach utförda undersökningar, publicerade efter sedan denna hand- 



