17 



som han anser ha hyhridogent ursprung. På Gollland finnas spon- 

 tana former, som svårligen låta hänföra sig till vare sig den ena 

 eller andra arten^ och som torde vara hybrider. 



1. U. cordifrons n. (fig. 11, 11; lig. III, 5). 



Arbor sat älta dense foliosa umbrifera ramis longis valde palen- 

 tibus. F^olia suprema vulgo 8 — 10 cm longa et G — 7 cm lata, 

 oblongo-ovala sat acule duplo-serrala in apicem sat angustum cito 

 vel sensim contracta, nitida glabra vel supra leviler scabriuscula, 

 basi obli(jua et cordata. Fruetus magni us(jue 25 (raro 30) mm 

 longi, incisura apicis quartam vel terliam parlem laliludinis alae 

 occu|)anle. Semen vulgo supra medium fruclus positum. 



Träden ha habilus av U. glabra. Årsskotten tämligen grova, 

 kala. Många blad hopdragna till en smal spets, men ej så tvärt 

 som hos nämnda art. Mikroglandler på bladen glesa och ofärgade. 

 Men bladen äro av samma färg och konsistens samt försedda med 

 samma hårbeklädnad som U. foliacea. Skaften i avseende på längd 

 intermediära (4 — 7 mm). Bladnervernas antal växlande, i allmän- 

 het 15 — 16 även hos blad, som ej äro särskilt långa. Hos V. 

 foliacea är del endast ovanligt stora blad, som ha detta antal. 

 Blomhyllet 5-6-flikat med vita eller brunaktiga kanthår. Frukleit 

 mycket stor och försedd med något grund inskärning. Stiftkanalen 

 två till tre gånger längre än inskärningen och ungefär lika lång 

 som frörummet, den är bredare och av fastare byggnad än hos 

 il. glabra men knappt så grov som hos U. foliacea. Fröet sitter 

 övervägande i fruktens övre del, undantagsvis så högt, att dess 

 nedre kant faller ovanför fruklens mittpunkt. Inskärningen är 

 sällan så djup som vingens halva bredd. Mikroglandlerna äro 

 glesa och ofärgade utom några få rödaktiga på sliflkanalen. År 

 1915 voro alla frön så sent som den 15 juni tunna och syntes 

 komma att felslå. Olika fruktlyper förekomma ofta i samma in- 

 tlorescens. 



2. U. vegeta (Loud.) Schneider. 



En i Visby odlad form med felslående frön anser jag höra hit. 



3. En form, som liknar föregående (fig. 1, 1, näst översta bla- 

 det på årsskottet; fig. 111, 4). — Stort träd med gleshåriga och, 

 som hos U. glabra^ grova årsskott, men utvecklande rotskott. Blad 

 nästan kala, bredast vid eller nedom mitten, trubbigare och mer 

 långsamt avsmalnande samt mer trubbigt och oregelbundet landade 



2. — Svensk Botanisk Tidskrift 1921. 



