22 



sommarväxter — ytterligare Echium riibrum, Onosma echioides, Ar- 

 temisia aiislriaca, Aster Amellus, Centaurea orientalis och ruthenica, 

 Inula germanica, Linosyris villosa, Senecio Jacobaea, Serratula xeranthe- 

 moides och coronala, Cephalaria iiralensis, Scabiosa ochroleiica, Salvia 

 siluestris, Onobrychis satiim, Statice latifolia och tatarica, Odonlites 

 riibra och liitea, Enjngium campestre, Libanotis moniana, Peucedanum 

 alsaticum och of/icinale, Seseli tortaosum, Phleiim Boehmeri och andra. 



Några av dessa växter förtorka på stående rot, varefter stammen 

 avbrytes vid rothalsen, och på grund av deras yttre klotform rullas 

 de sedan av vinden längs steppen, spridande fröna under de stud- 

 sande häxsprång de utföra. Dylika »steppruUare» eller »häxbollar' 

 bilda särskilt Serratula xeranthemoides, Enjngium campestre, Crambe 

 tatarica och latifolia, Salsola Kali, Ceratocarpus arenarius, Phlomis 

 pungens och några andra. 



I början av oktober återstå endast tuvor och tussar av gräs, mellan 

 vilka den kala marken skymtar fram. Men ända till vinterns in- 

 träde är steppen ännu, där den icke begagnas såsom betesmark, 

 klädd med höga tuvor av fjädergräs i frukt och ett tätt virrvarr av 

 vissnade sommar- och höstväxter, framför allt av släktena Centaurea, 

 Phlomis, Peucedanum, Gypsophila, Statice och andra. Och mitt i 

 denna livlösa massa framkallas oväntat av höstens fuktighet de från 

 våren bekanta formerna Barbula och Nostoc, vilka nu utbreda en 

 grönskande matta över steppen, tills den första snön faller. 



Utom örter uppträda ej sällan på steppen hela kolonier av täta 

 snår, som nå omkring en meters höjd och några 10-tal meter i 

 genomskärning. Dessa snår äro vackert utpräglade på den Staro- 

 bielska steppen och kallas här »derezniaki» eller »vischarniki» — 

 namn, som uppkommit efter de ryska benämningarna på de vik- 

 tigaste buskarna. I snåren ingå följande arter: Caragana frutescens, 

 Amygdalus nana, Prunus Chamaecerasus, Spiraea crenifolia. Snåren 

 kunna antingen bestå av endast en eller ock flera arter, eller växa 

 de alla tillsammans. Ej sällan finner man dem uppblandade med 

 Cytisus biflorus och austriacus, Prunus spinosa och insititia. I snåren 

 träffas ofta en hel del stepp växter, Rosa cinnamomea och ej sällan 

 även större buskar, ja träd, i främsta rummet Rhamnus cathartica 

 samt äpple- och päronträd, i synnerhet närmare steppkanten. 



Stepper av ovan beskrivna utseende och ursprungliga karaktär, 

 varest enligt Beketoff varje tuva av fjädergräs, varje lökväxt eller 

 annan mångårig växt existerar sedan urminnes tid, kan man nu 

 endast finna på några få ställen i det europeiska Ryssland. Ty 



