24 



de mångåriga. De senare kunna först komma till utveckling, när 

 jorden hårdnar och de förra försvinna. 



6. Längden av den lid, under vilken fälten besås med 

 sädesslag. Ju längre denna kultur fortfar, ju mera utmattas jor- 

 den, desto mera förändras dess kemiska och fysikaliska samman- 

 sättning. Härav följer, att desto längre tid erfordras, för alt jor- 

 den skall kunna uppnå det urspi ungliga stepptillståndet. 



Om ett fält lägges i träda, visa sig under första året såsom över- 

 Aägande ogräs Triliciim repens och Bromus inermis eller också tist- 

 lar, som nå manshöjd. Allt efler de förhärskande ogrässlagen giver 

 man fälten skilda namn. På tistelfält uppträda: Onopordon Acanthium, 

 Carduus acanthoides, niitans och uncinatus, Cirsium serriilaturh och 

 arvense, Picris hieracioides, Sonchus arv nsis och asper, Crepis rigida 

 och tectonim, Ceniaurea Jacea ävensom Lactuca Scariola, Matricaria 

 inodora, Senecio vernalis, Artemisia Absinlluuni, scoparia och viilgaris 

 samt Filaf/o arnensis. Dessutom förekomma på dessa fält: Lithosper- 

 miim arvense, Noniiea pulla, Vuccaria vulgaris, Aclullea Millefoliiim, 

 Amarantiis retroflexiis, Convolvuliis arvensis, Berieroa incana, Erijsi- 

 mum orientale, Sinapis arvensis, Sisijmb ium Sophia, pannonicnm och 

 Thalianiim. Thlaspi arvtnse, Euphorbia Gerardiana och glareosa, 

 Fumaria Schleicheri, Selaria viridis, Hierochloa odorata, Dracocepha- 

 him Ihyiuiflorum, Lamiiim amplexicoule, Saluia verticillata, Melilotus 

 officinalis, Medicago J akuta, Planlago lanceolota och media, Pohjgo- 

 num Coiwoluuliis, Delphinium Consolida, Verbasciim Lijchnitis, Hyo- 

 scyamus niger, Daucus Carola m. fl. 



Redan på andra eller tredje året försvinna vanligen tistlar och 

 andra svårare ogräs, så vitt dessa år ej utmärkt sig för överdriven 

 fuktighet, och lämna så småningom plats lör ursleppens mång- 

 åriga växter, vilka, om de en gång intagit platsen, endast vika för 

 plogen eller årdret. Ty såsom aborigines eller urinvånare äro de 

 mera passande för att framhärda på den torra marken, soin ofta 

 uppnår stenens hårdhetsgrad. 



Det sista stadiet av ett uppodlat områdes övergång till stepp in- 

 träder, då fältet överllyglas av S/Z/ja-arter, Festiica ovina var. sulcata 

 och Koeleria cristata såsom övervägande gräs För den nu skild- 

 rade återgången till urstepp erfordras, beroende på ovan anförda 

 förhållanden, 10 — 30 år. 



Men ett steppområde kan även försvinna eller förändras där- 

 igenom, alt boskap avbetar detsamma. Härvid förhåller det sig 



