30 



skärgård (Åbo-området) till utseendet fullt »vild» (jfr Meddel. Soc. 

 Fauna et Flora Fenn. 45, 1920, sid. 5). 



Våra övriga Lepidium-arier äro helt och hållet oavsiktligt införda. 

 Av dessa ha L. campeslre (L.) R. Br. och riiderale L. utan tvivel 

 mjxket gammal medborgarrätt i Nordens flora. Mången skulle nog 

 vilja betrakta den förra såsom inhemsk t. ex. i södra Sverige, men 

 jag tror dock icke detta vara fallet, fastän den mångenstädes är 

 fullt naturaliserad såsom på rullstensåsar o, d., åtminstone till Mälar- 

 landskapen. Alldeles tillfällig, inkommen med gräsfrö, barlast o. s. v., 

 är den även anträffad på åtskilliga ställen längre norrut, i Norge 

 ända till Smedgjerdet i Alten (gräsvall 1913, O. Dahl i Hb. Christ.). 

 De återstående arterna ha däremot detta och förra århundradets 

 samfärdsel och kultur att tacka för sin invandring. Av dessa skola 

 här ej alls behandlas L. Draba L. och perfoUatum L., båda typiska 

 »barlastväxter». Den senare är rätt tillfällig, medan den förra på 

 flera ställen hållit sig kvar i åtskilliga år, i Karlskrona i mer än 

 100 år. 



1. Lepidium Smithii Hook. 



Lepidiiim Smithii påvisades för Sverige först 1918. J. A. O. SiiÅR- 

 MAN hade under flera somrar iakttagit den i Hova i norra Väster- 

 götland på trädor och i gräsvallar. I samband med bestämningen av 

 sina exemplar hade han funnit, att den även tidigare insamlats vid 

 Göteborg och Kalmar, faslän den oriktigt blivit kallad L. campestre 

 (jfr Sv. Bot. Tidskr. 12, 1918, sid. 409—412). Det äldsta exemplar, 

 Skärman omtalar, är samlat 1887. Emellertid är den anträffad ännu 

 tidigare. I Hb. Ups. finnas nämligen ett värmländskt exemplar från 

 1878 och ett uppenbarligen ännu äldre, men odaterat, från Väsler- 

 vik. Detta har tillhört avlidne lektor K. F. Dusens herbarium och 

 torde, efter etiketten alt döma, vara insamlat senast på 1860-talet. 



Lepidium Smithii är genom sin släta frukt med långt framskju- 

 lande stift, sin flerårighet och sina m. 1. m. talrika stjälkar så lätt 

 skild från L. campestre, att felbeslämning bör vara utesluten, sedan 

 uppmärksamheten väl blivit fästad på densamma. Jag har sett 

 den från sju svenska landskap samt dessutom från fyra ställen i 

 Danmark, från vilket land den ej varit känd tidigare. Här är den 

 dock funnen redan 1848. Jag känner den från följande nordiska 

 lokaler : 



