35 



män. Och icke ens i städernas närmaste om^iviiinf^iir plägar man 

 möla (len vid landsbygdens gårdar eller längs dess vägar. Dock är 

 den älminslone i Mälardalen nägon gäng lunncn pä ladugärdsbar- 

 karna vid slörre gårdar. För egen del har jag riiniiil den rikligast 

 i och närmast omkring Karlskrona (Ht2()), där den förekommer all- 

 mänt även på öarna utanför släden med deras fisklägen, slenluig- 

 gerier och militäretablissemenl. 



Huru i stort sett bunden till hamnar och städer Lcpidiiini rndr- 

 rale i själva verket är här i Norden framlräder lydligl av kartan, 

 lig. 1'. På några ställen är den ock funnen vid mindre slalions- 

 och brukssamhällen. 



I Sverige är Lepidinm ruderale nordligast anlrälTad vid Mjörk- 

 holmen i Jockmock (jfr ovan) och i Norrbotten vid Karlsborgs 

 sågverk i Neder-Kalix (1909 F. E. A. Block; jfr E. Mahki.und i 

 Sv. I3ot. Tidskr. 11, 1917, sid. 396). De flesta fyndorterna ligga 

 vid kusten och de stora sjöarna. Påfallande är fyndorternas för- 

 delning t. ex. på Gotland, där arten är anlrällad på ett enda ställe 

 inuti landet. Av de svenska kuststäderna är det endast fyra 

 (Falsterbo, Engelholm, Laholm och Haparanda), varifrån jag icke 

 känner den. Allt som allt är den iakttagen i nära tre fjärde- 

 delar av Sveriges städer och med stor sannolikhet finnes den även 

 i åtskilliga av de övriga. Anmärkningsvärt är likväl, att arten 

 med två undantag (Eslöv och Djursholm) är okänd från de sam- 

 hällen, som under de bägge sista årtiondena erhållit stadsrättig 

 heter 



Om förekomsten av Lepidinm ruderale i Norge skriver Ovk Dahl 

 (i A. Blytts »Haandbog i Norges Hora», 190(5, sid. 390): »Ugra-s 

 paa gader, gaardspladse o. s. v. hist og her sondenfjelds fra Mandal 

 og Hvaloerne op til Frön (220—250 m. o. h.), eliers kun paa 

 ballast». Den nordligaste fyndorten är Trondbjem (enl. Ovk Dahl). 



* Till denna bör anmärkas, att den grundats, utom på uppgifter ur litteratur 

 och herbarier samt vad jag själv iakttagit i naturen, pä nieddehmden av kon- 

 servator Ove Dahl (Kristiania), doktor Knud Jessen (Köpenhamn), doktor H. 

 Lindberg (Helsingfors), fil. mag. E. Almquist (Uppsala), lektor F. E. Ahlfvengren 

 (Stockholm), lektor H. W. Arnell (Uppsala),. disponent S. Grapengiesser vWoberis- 

 fors). lektor O. Holm (Umeä), herr 1\ A. Larsson (Movik), lektor G. O. Mal.me 

 (Stockholm), lektor Hj. Möller (Stockholm) ocli lil. mag. K. Sterner Jpp-ala;. 

 Kartan torde uppta de allra flesta punkter, där arten verkligen iakttagits. Endast 

 i södra Skåne och längs södra Sveriges kuster torde den vara avsevärt mera spridd, 

 än vad kartan utvi.sar. Att lämna en fyudortsli-sta för denna art skulle bli nlbleles 

 för vidlyftigt. 



