98 



Huvudarlen är enligt såväl beskrivningen som Wahlenbergs exem- 

 plar i Hb. Ups. otvivelaktig W. glabella, vilket övertygande påvisats 

 redan av R. F. Fristedt i hans utmärkta framställning av de 

 nordiska arterna i Bot. Notis. 1865, till vilken jag för övrigt vill 

 hänvisa angående en del historiska data. 



Efter vad som nu framhållits måste den Woodsia- ar\, som numera 

 kallas W. glabella R. Br., efter strängt formell tillämpning av nu 

 gällande nomenklaturreglers art. 48 bära namnet W. hyperborea 

 (Liljebl.) R. Br., och detta oaktat R. Brown själv främst avsett en 

 annan art. Men utan varje tvivel, skulle ett dylikt användande 

 av namnet W. hyperborea leda till en sådan varaktig förvirring, 

 som avses i art. 51 mom. 4 av samma regler. Och då har man 

 skyldighet att låta ett yngre »giltigt» namn gälla framför det äldre. 

 Efter en hårdragen tolkning av nomenklaturreglerna skulle emeller- 

 tid namnet W. glabella R. Br. såsom ett rent S3'nonym till det fullt 

 giltiga Acroslichum hyperboreum Liljebl. kunna betecknas såsom 

 > dödfött) . Ett användbart namn skulle alltså saknas, och ett nytt 

 namn borde därför skapas. Enligt min uppfattning vore dock 

 detta meningslöst, och anser jag växten alltjämt böra kallas W. 

 glabella R. Br., ett namn som aldrig kan missförstås. 



2. Svenska fyndorter för Cystopteris Baenitzii Dörfl. 



I Sv. Bot. Tidskr., Bd. 3, 1919, sid. 384, har H. V. Rosendahl 

 lämnat en sammanställning av de då bekanta nordiska fyndorterna 

 för denna egendomliga växt. En enda, då nj^publicerad, var svensk: 

 Nacka i Södermanland. Den enda sedan tillkomna är också 

 meddelad av Rosendahl (i Sv. Bot. Tidskr., Bd. 7, 1913, sid. 282): 

 Oneberget på Frösön i Jämtland. Genom granskning av samtliga 

 exemplar av Cystopteris fragilis (L.) Bernh. med mogna sporer i 

 Hb. Holm., Ld. och Ups. har jag fått fram några nya svenska 

 fyndorter. Dessa äro följande. 



Härjedalen. Tännäs: Långlierget (1879 K. F. Dusen), Flon vid Järvås- 

 bäcken (1920 G. R. Cedergren). 



Jämtland. Frösön (1913 E. Sparre); Åre: Tännforsen (1910 H. V. 

 Rosendatil). 



Norrbotten. Pajala: Kengis t)ruk (1849 L. L. Laestadius). 



Pite Lappmark. Arjepluog: Vuoggetjålmejaure (1918 Hj. Möller;. 



Torne Lappmark. Juckasjärvi: Abiskojokk (1880 K. P. Hägerström), 



