104 



ansåg L,kstai)Il;s, alt bladen tillhörde Scir])us hicustris L. Han 

 hade nämligen någon gång fått se »det höga trinda strået uppstigande 

 från samma rot, som bladen, men utan tecken till blomning eller 

 frukt». Och detta liknade alldeles strået av den })lommande .Scz>/)ws 

 lacustris, som förekom i »smärre elfvar eller skogsbäckar. . . . Emel- 

 lertid linnas icke dessa långa, smala och hvasst trekantiga blad i 

 förening med den blommande stjelken.» liutonms var då icke känd 

 närmare än vid Kemi. Två år senare kunde likväl O. R. Friks 

 (i liot. Notis. IcSöS, sid. 165) f)åvisa förekomsten av Jiutonuis även 

 i Sangis älv och dessutom omtala en fyndort vid Luleå (»ymnigt 

 blommande»). I anslutning härtill uttalade Fiues även en förmodan, 

 att L,i:sTAi)ius' växt också vore Bulomus. Och i 12:te uppl. av C J. 

 Hartmans »Handl)ok i Skandinaviens flora» (1889, sid. 41) upptar 

 Th. o. H. X. Krok, som granskat L^stadius' exemplar, dennes 

 f5'ndorler under Butomus. Emellertid har Kroks tolkning av växten 

 ej vunnit vidare tilllro. Så t. ex. omtalas i »Conspectus Florae 

 Fennicae» (i Acta Soc. Fauna et Flora Fenn., Bd. 5: 3, 1895, sid. 515), 

 att A. O. KiHLMAN alltjämt förmodar, alt det varit fråga om »sub- 

 mersa former af Scirpus lacustris, hvilka efter hvad han sett i Karelen 

 och Ryssland nog mycket erinra om Butomus». 



Av liera skäl har det intresserat mig att om möjligt få klarhet, 

 om det verkligen var Butomus, som L.IvSTadius avsett. Lyckligtvis 

 finnes i Hb. Holm. och Ups. ett rikt material av densamma. 

 Alla exemplaren, varav ett par samlade 1859 av C. P. LviiSTAUius, 

 äro från Pajala, därav tre från Kengis. Två äro av L.estadius 

 betecknade som Butomus (det ena från 1849), de övriga sex som 

 Scirpus Idcuslris (därav två från 1856). Habiluellt likna de avgjort 

 mest Butomus. Och en av mig förelagen anatomisk undersökning 

 av bladen har ådagalagt en fullkomlig överensstämmelse med denna 

 växt. Scirpus-\)\viå förele en hell annan anatomi. Alltså måste det 

 anses slutgiltigt fastställt, att L.i-:stadius funnit Butomus umbellatus 

 åtminstone vid Kengis och Idivuoma, Möjligen har han i de 

 större älvarna delvis förväxlat den med Scirpus, vadan det är 

 något osäkert, om den verkligen är så allmän i Pajala, som han 

 påstår. 



Förekomsten av Butomus så långt uppe i Tornedalen är av det 

 allra största intresse. Att den aldrig tyckes blomma, antyder visser- 

 ligen, att en relikt från ett varmare klimatskede föreligger. Men 

 dessutom är densamma ett utslag av den företeelse, jag skisserat i 

 samband med min behandling av Sacfiltaria natans' utbredning (i 



