■ 117 



ning af de pa växternas förekomst inverkade laktorerna var riklig 

 och fullständig.» 



Att den hypotes, som låg till grund för ett dylikt förfaringssätt, 

 icke var med verkligheten överensstämmande, visas och exemplifieras 

 sedermera av Hult pa sid. 8 — 9. Den har emellertid fortlevat 

 ända in i våra dagar i växlande utformning. Senast har den av 

 HoMELL upphöjts till rang, heder och värdighet av »Thypothese 

 fondamentale de Técologie». Vid skilda tillfällen och från de mest 

 olika håll har sedan Hults tid oriktigheten av denna hypotes fram- 

 hållits och bevisats; som exempel kan hänvisas till Wahming (1895, 

 sid. 8, 1909, sid. 145), Cowles (1901 sid. 79), Ca.iander (1909 sid. 

 9—10), Fries (1913 sid. 48—49), Lagerberg (1910 sid. 404—405), 

 k NicHOLS (1917 sid. 309), Du Rietz, Fries och Tengwale (1918 sid. 

 154—158), Warming-Graerner (1918 sid. 088), Du Rietz ^1919 sid, 

 118), Tengwall (1920 sid. 320), Du Rietz, Fries, Osvaeu och Teng- 

 I WALL (1920 sid. 19 — 21). Det förefaller verkligen något själfuppoff- 

 rande att alltjämt våga grunda hela sitt arbetsresultat på en hypotes, 

 om vilken i varje fall meningarna bland Europas och .Amerikas 

 växtsociologer äro så olika. 



Ett par exempel torde f. ö. lättast klargöra de verkliga olik- 

 heterna mellan de inom växtsociologien f. n. existerande induktiva 

 och >deduktiva» skolornas arbetssätt. 



Vill man studera de alpina växtsamhällenas förhållande till snö- 

 betäckningen, urskiljer en induktivt arbetande forskare först de i 

 naturen uppträdande växtsamhällena genom studium av deras egna 

 karaktärer utan hänsynslagande till vad han eventuellt tror sig ha 

 rätt att förmoda om deras ekologiska krav. Därefter gör han en 

 exakt undersökning av vari och ett av dessa växtsamhällens för- 

 hållande till snöbetäckningen och kommer på detta sätt fram till 

 ett visst, mer eller mindre lagbundet sammanhang. De »deduktiva> 

 skolorna förutsätta som givet ett visst samband mellan växtsam- 

 hällen och snöbetäckning och inrycka redan i sin begränsning av 

 växtsamhällena sin uppfattning om deras ekologi (sålunda även 

 deras förhållande till snön), m. a. o. de sammanföra till samma 

 växtsamhälle olika vegetationsfläckar icke på grund av överensstäm- 

 mande sammansättning utan på grund av t. ex. liknande utsmält- 

 ningstid. Att man sedan kan göra en aldrig så exakt undersökning 

 av dessa »växtsamhällens» förhållande till snön utan att ändå nå- 

 gonsin komma fram till ett exakt och stabilt kausalsammanhang, 



