119 



Efler denna långa men lyvärr nödvändiga utvikning, vilken väl 

 i någon mån torde belysa halten av Homells kategoriska påståen- 

 den om den induktiva forskningens arbetsmetoder och ställning till 

 hypoteser, kausallagar m. m., kunna vi återgå till sid. I."i9i Romells 

 uppsats: »Lhypothese est inséparable de toute science. Aussi voit 

 on de nouvelles hj^potheses se dresser au moment meme du premier 

 doute de Thypothese fondamentale de Técologie». Att detta har 

 varit fallet i Amerika, har nyss påpekats. Som exempel anföres 

 emellertid av Romei.l Palmgrens bekanta studier över åländska 

 lövängar, och i ett tillägg i slutet av uppsatsen förklaras om de 

 under året utkomna tre Uppsala-avhandlingarna att »je trouve que 

 ce ([ue jai dit de Palmgren s'y applicjuerait prescjue mot ä mot». 

 Såväl dessa som Palmgrens undersökningar äro emellertid utförda 

 oberoende av de hypoteser, som med anledning av resultaten 

 framställas, och då hyj^oleserna uppställts efter undersökningarna 

 och väl knappast ens hade kunnat uppställas utan dessas resultat, 

 torde de knappast ha kunnat vara nödvändiga för undersökningarnas 

 utförande. Man tvingas nästan till uppställande av den hypotesen, 

 alt de ifrågavarande avhandlingarnas innehåll på grund av någon 

 obekant orsak varit mer eller mindre otillgängligt för Romell, så 

 mycket mer som det nyssnämnda förhallandet i en av dessa av- 

 handlingar uttryckligen påpekas. 



Något längre ner hänvisar Romell till sin närmast föregående 

 upj)sats (Romell 1920 a), i vilken han tydligen anser sig ha genom 

 sin ovannämnda nya »methode plus developpée et tendant å lob- 

 jectivité» bevisat sin ekologiska fundamenlalhypotes' ansvarighet för 

 de sociologiska konstitutionsdiagrammens karakteristiska utseende. 

 Del hade icke skadat, om Romell i detta sammanhang även upp- 

 lyst sina i sannolikhetsberäkning mindre förfarna läsare därom, att 

 man genom användande av Bernoullis och Lexis teorem och ett 

 antal godtyckligt valda premisser med någon flit kan konstruera 

 fram ungefär hur många kurvor som helst av snart sagt vilket ut- 

 seende man för tillfället önskar. Att på detta sätt söka verifiera en 

 hypotes tyder knappast vare sig på den »amour du travail exact» 

 eller på den »joie å Texpérience», varom Romell på sid. 144 talar 

 så vackert. 



På sid. 140 läser man om det inom Uppsalaskolan sedan gammalt 

 brukliga studiet av naturliga växtsamhällen: »Je veux faire remanjuer 

 d'abord que cette facon de travailler nest pas non plus libre dhy- 

 pothéses, car elle s*appuie sur la conception que les associations 



