134 



Är Geum hispidum endemisk för Sveriges flora? Såsom redan 

 framhållits, måste G. hispidum anses stå den osteuropeiska G. alep- 

 picuni mycket nära. Det får kanske därför icke anses omöjligt, att 

 G. hispidum finnes i Osteuropa och där blivit förbisedd. 



I detta sammanhang bör nämnas, att Geum hispidum uppgivits 

 förekomma i Spanien, exempelvis av Willkomm och Lange i »Flora 

 hispanica» (III, sid. 238). I supplementet till detta arbete (sid. 228) 

 förklaras uppgiften bero på en förväxling med den ovannämnda 

 G. molle Vis. et Pau. 



Om det kommer att visa sig, att G. hispidum ej finnes utanför 

 Sverige, inställer sig frågan om G. hispidums endemiska natur. Är 

 den en progressivt eller reliktendemisk »art»? Det synes mig antag- 

 ligast, att den i en sen tid på ett eller annat sätt framgått ur G. 

 aleppicum, genom hybridklyvning eller såsom mutation. Den bör 

 alltså vara progressivt endemisk. 



Detta förutsätter, att G. aleppicum fordom ingått i vår flora. 

 Denna art har, som ovan nämnts, i Europa en ostlig utbredning. 

 Den når knappast utanför Osteuropa. Arten förekommer endast 

 på några få lokaler i sydöstligaste Finland, i Ostpreussen och i 

 Polen; mera utbredd är den i Östersjöprovinserna och i Ungern. 

 I mellersta och sydvästra Ryssland synes den vara allmänt före- 

 kommande. Den grupp osteuropeiska arter, som ha en likartad 

 utbredning, äger några få representanter i Skandinaviens flora, 

 såsom Cotoneaster melanocarpa och Ranuncuhis cassubicus. I likhet 

 med ett flertal ost- eller sydosteuroj^eiska arter har G. aleppicum 

 ingått i sydöstligaste Sveriges kustflora. Det kan tänkas, att den i 

 skärgården endast förekom på ett m3'cket inskränkt område, och 

 att den här av någon anledning ersatts av G. hispidum, som där- 

 efter har utbrett sig; eller alt G. aleppicum förekommit på ett fler- 

 tal lokaler, och att G. hispidum vid ändrade yttre förhållanden, 

 t. ex. klimatiska, i form av en lokalras ungefär samtidigt framgått 

 på dessa. Emellertid måste det anses för tidigt att nu närmare 

 diskutera dessa frågor. 



Med ovanstående har jag närmast avsett alt rikta svenska bota- 

 nisters uppmärksamhet på de intressanta växtgeografiska och gene- 

 tiska spörsmål, som äro förknippade med ett fortsalt studium av 

 G. hispidum. Av stort intresse är i första hand all följa och stu- 

 dera »artens» fortsatta utbredande i vårt land, den hastighet, med 



