147 



förekomma å minst 90 % av undersökta rulor av ininiiniarealens storlek 

 eller därutöver. Till detta är att säj^a att denna be}frep|)sl)ildnin{» kunde 

 vara fullt juste, om verkligen förelij^j^ande fakta rätlfärdij^ade, att ordet 

 definitiva i definitionen å minimiareal finge tagas efter bokstaven. Så 

 är emellertid tydligen ej fallet. Inirf. införa själva ett begrepp >acces- 

 soriska arter», varmed menas arter, som troligen skulle bli konstanta 

 på mycket stora arealer . Under sådana förhållanden innebår begrepps- 

 preciseringen minimiareal med den därtill knutna definitionen å kon- 

 stanta arter ett cirkelslut. Detta hindrar naturligtvis ej, att begreppet 

 minimiareal kan vara nyttigt för praktiskt bruk. (iLEASON (Hull. Torrey 

 Bot. Club 47, 1920, sid. 30) har angivit en metod att för dylikt ändamål 

 beräkna "major (juadrats», ett slags minimiarealer. Den teoretiska be- 

 tydelse, som förf. vilja tillägga begreppet, torde det emellertid ej alls äga. 

 Om konstantkurvan liksom artkurvan följer Arrhenius' formel, torde 

 man rentav kunna påstå, att förf. härvidlag fallit offer för en .synvilla. 

 Om nämligen konstantantalet liksom artantalet vid exempelvis upprepat 

 tiofaldigande av 5'tan varje gång stiger med samma procent, är den 

 iögonenfallande brytningspunkten i kurvan enbart den grafiska framställ- 

 ningens skuld. Konstantantalet kan lika väl sägas öka lika hastigt efter 

 som före denna punkt (som ju f. ö. ej är någon punkt; preciseringen 

 av minimiarealen även efter den aritmetiskt konstruerade kurvan måste 

 alltid i viss mån bli godtycklig). 



Att konstantkurvan bör visa samma eller åtminstone likartat förlopp 

 som artkurvan har ref. framhållit på annat ställe (1. c, supplement). 



Följande tabell visar, hur de av förf. för olika rutstorlekar funna an- 

 talen konstanter stämma med Arrhenius' formel för artantalet. Kolumn 

 1 representerar Fries' mossrika blåbärsbjörkskog, 2 Osvalds Calliina- 

 Hijlocomium-hed, 3 Tengwalls mossrika Dryashed, 4 densammes Dryas- 

 äng, 5 Du HiETZ' Leca/?ora-rfe«s/a-associalion (sid. 28 — 29 i förf:s avhand- 

 ling). De beräknade värdena äro vunna grafiskt efter logaritmisk av- 

 sättning av använda ytstorlekar och funna konstanlantal och representera 

 en utjämning av de logaritmiska kurvorna med en rät linje, gående ge- 

 nom två eller flera av de lägre punktvärdena i den empiriska kurvan. 



Siffrorna utan decimaler under »ber.» äro de, som tagits till utgångs- 

 punkt vid beräkningen. 



