171 



Föredrjiget illustrerades av ett antnl rotof^ralicr rraii den maritima 

 trädf^ränsen och den maritima lövskoj>szonen vid olika delar av Sverij^cs 

 kuster, av herhariematerial av saltskadade växter samt av kartor över 

 Jungfrun och över barr- och lövskogsgränserna i Stockholms norra 

 skärgård. 



V\\. mag. H. Stolt höll föredrag om Menyanthacecrnas embryologi». 



I'"öredr. hade undersökt Mcmjanlhca Irifoliala, VUlarsia rcniformis och 

 Limnanlhcmiun nymphucoidcs. Fröämnena voro anatropa, tillhörande 

 den tenuinuccllata typen och utvecklades enligt normallypen. Intcgu- 

 mentels innersta lager var utbildat som ett integumenttapetum. Dimorf 

 heterostyli är känd hos Menyanlhes och VUlarsia. Någon skillnad i den 

 ledande vävnadens byggnad hos brevi- och longistyla loinier har icke 

 kunnat påvisas. Hos Limnanlhcmiim äi" pollenslangens ledning i stiltet 

 endotrof, en öppen stiflkanal lörelinnes och omkring denna några fä 

 lager av kollenkymatiska celler tjänstgörande som ledände vävnad. Hos 

 Menyanlhes saknas denna kollenkymatiska vävnad, och pollenslangens 

 ledning är liksom i fruktämnena ektolrof. 



Rn dubbelbefruklning hade ej iakttagits, men hos Villarsia hade i en 

 cmbryosäck en spermakärna befunnit sig i kontakt med äggcellen, i en 

 annan embryosäck en spermakärna legat invid centralkärnan. Endosper- 

 met är från början cellulärt. Första delningen av äggcellen äger rum 

 på ett sent stadium av endospermbildning, och hos Menyanlhes först 

 sedan äggcellen sänkt sig långt ned i embryosäcken. Hescrvnäringen ut 

 göreS av fett och äggviteämnen. 



Slutligen gjordes en jämförelse mellan den embryologiska utvecklingen 

 hos menj^anthaceerna och de av föredragshållaren likaledes undersökta 

 gentianaceerna, och påpekades skiljaktigheler beträffande embryosäckens 

 form, antipodernas antal och varaktighet, endospermet m. m.. vdka lämna 

 ytterligare stöd för uppfattningen, alt Genlianaeeae och Menyanlhaceae 

 måste betraktas som skilda familjer. 



Docenten O. Dahlgren förevisade en levande Felargonium-chimih- 

 trän Botaniska Trädgården, hos vilken, utom flera alldeles vita och några 

 få partiellt rent gröna blad, hade utvecklats ett skott med de båda kom- 

 ponenterna omkastade, så att den gröna vävnaden här kom att betäcka 

 den klorofyll-lösa. Dettas blad voro betydligt större än den ursprungliga 

 periklinalchimärens och visade tydligt det brunaktiga band. som utmärker 

 den rent gröna typen. (Jfr Stout, C.ontrib. New York Hot. Garden. 

 Hd. 7, 1913.) 



Föredragshållaren demonstrerade vidare några bin, fångade i Bota- 

 niska Trädgården, som på benen buro talrika pollinier av Aselepias eornuli. 



Slutligen visades hermafrodiliska blouMiior av Melandrium album från 

 Ronneby, uppkomna genom infektion av Uslilago violacea (se Stras- 

 BURGEi! i Biol. Centralblatt 20, 1900). Vidare refererades i korthet Shulls 

 undersökningar över verkliga hermafroditer (Bot. Ga/,., Bd. 52, 1911) samt 

 CoRRENS' två arbeten över experimentell förskjutning av könslörhållan- 

 dena hos denna växt (Sit/.ungsber, d. k. Preuss. Akad. d. Wiss. 1917 1918). 



