173 



som på Sjöstrands tid, så t. ex. Ihutias, Trifuliuin spadiccum ocli Sclaiia 

 uiridis. 14 av S.iöstrani) iijjptaf^na arler hade nu försvunnit Iran Öland, 

 däribland Gnaphalinm liilcoalhnm, PnUcaria, Ålriplvx roscum. Bulomus, 

 Galium spuriuin, (hiscula cj)iliiiunu Schcuchzeria, Andiomeda ocli Siurmia. 

 I det föreliffgande slalistiska materialet över den öländska Horans art- 

 fördelning hade 25 av Ölands 32 socknar medtagits, de återstående voro 

 ej tillräckligt undersökta. På de 25 socknarna fördelade sig arlcrna 

 970 till antalet) sålunda: 



t endast I socken funnos 79 arter, utgörande, 8,15 % 



I denna talserie återfinnes sålunda i frappant grad de karaktärsdrag, 

 som av upsaliensiska växtsociologer påvisats utmärkta kurvor för art- 

 fördelningen i den homogena vegetation, som associationen utgör. För 

 de lägsta och den högsta frekvensgraden funnos alltså maximivärden, 

 av vilka särskilt det, som representerar högsta Irekvensgraden var starkt 

 framträdande och föregicks av talseriens lägsta värden; de mellanlig- 

 gande värdena voro synnerligen järanhöga. Föredr. ansåg, att talserien 

 gav ett uttryck för homogeniteten i artfördciningen på Öland, vilken så- 

 lunda borde anses vara stor. — Förklaringen till artfördtlningen ville 

 föredr. se i de ekologiska faktorernas fördelning. De kurvor, som ny- 

 ligen av RoMELL (Sv. Bot. Tidskr. Bd. 14, 1920) beräknats för vissa faktors- 

 kombinationers uppträdande på ytor av vissa storlekar, visade god över- 

 ensstämmelse med empiriskt funna artfördelningskurvor. Romkll hade 

 utfört sina beräkningar endast för kombinationer av tre olika faktorer 

 uti vardera 10 gradationer. Medtoges flera faktorer, skulle överensstäm- 

 melsen säkerligen bli ännu bättre. De avvikelser och ojämnheter, som 

 kurvorna för Ölandsfloran hade att uppvisa, ansåg föredr. dels bero på 

 ofullständigheter i materialet, dels på ojämnheter i de ekologiska fak- 



