Svensk Botanisk Tidskhift. 1921. lin. 15, H. 2—4. 



SMÄRRE MEDDELANDEN. 



Föreningens medlemmar uppmanas att till denna avdelning insända meddelanden 



om märkliga växtfynd o. d. 



Ett fynd av Hippophaes rhamnoides L. i det inre 

 av Uppland. 



Av de uppsatser rörande Hippophai-s rhamnoides^ som under de senare 

 åren vid skilda tillfällen varit synliga i denna tidskrift, Iramgår med 

 all tydlighet, att denna art, vilken som bekant för stora sträckor av 

 Bottniska Vikens kustområde är en verklig karaktärsväxt, i nutiden nära 

 nog fullständigt saknas uti de inre delarna av vårt land. Vad den sjd- 

 ligaste delen av nämnda område angår, har ju havtornsbuskens stora 

 utbredning och frekvens i Roslagen länge varit känd. Redan Thkdkmi 

 Hora över Uppland och Södermanland (.Stockholm 1871) vitsordar så- 

 lunda, att Hippophaes förekommer »allmän på grusiga havsstränder» i 

 nordöstra och norra Uppland från Furusund till Älvkarleby. Utbred- 

 ningen längs den norrländska kusten ända upp till Haparanda skärgård 

 framgår av H. W. Arnklls redogörelse i Sv. Bot. Tidskr. 1912 (sid. 

 229 — 238). Med tanke på ej blott de fossila fynd av Hippophaes, som 

 gjorts i Jämtland och Medelpad, utan ock det förhållandet, att arten 

 enligt Palmgren (Alvar Palmgren: Hippohacs rhamnoides auf Åland. 

 — Acta Soc. pro Fauna et Flora F^ennica, 36, Nr. 3) utondands långt ifrån 

 alltid är bunden vid havskusten, ligger det rimligtvis nära till hands 

 att antaga, att enstaka H ippoj)haes-\oki\]ev skulle kunna förekomma även 

 iuuti landet. Emellertid ser det ut, som om sådana vore ytterligt säll- 

 synta. Varken Thedenius eller Arxell omtalar några dylika, ocli ej 

 liäller ha från andra håll några meddelanden härom framkommit. Tills 

 dato föreligger åtminstone, såvitt jag kunnat finna, icke mer än en enda 

 uppgift om förekomst av Hippophaes rhamnoides i det inre av landet. 

 1 Sv. Bot. Tidskr. 1910 (sid. 87—88) omnämner och redogör S. G:SON 

 Blomqvist för ett fynd från akademihemmanet Hotängen i Alunda socken. 

 Uppland. Detta i viss mening alltså hittills unika fynd hänför sig enligt 

 Blomi,jvist otvivelaktigt till fullkomligt vild Hippophaes, varemot dess 

 reliktnatur av honom anses vara åtminstone oviss. På grund av själva 

 lokalens beskaffenhet och den åverkan, för vilken havtornsbeståndct har 



